ze 
»af fremtidige Fund, paa hvilke derfor Opmærksomheden. for- 
»trinlig burde rettes). « 
Det var et eget Træf, at jeg, om ikke for første Gang?), saa 
dog for første Gang udførligere, skulde udtale denne Anskuelse 
ved Fremviisningen i det Kgl. Nordiske Oldskrift- Selskab af et 
stort Fund af Flintflækker og raat tilbuggede Flintstykker fra 
Kysten af Egø eller Eiø ved Korsør, netop eet af de Kyst-Fund, 
som senere med andre lignende har tjent til Grundlag for 
Delingen af Steenalderens Mindesmærker i to Tidsrum, og som 
i Forbindelse med Fundene fra Affaldsdyngerne nu er bleven henført 
til den ældre Steenalder. Men hvormeget man forresten dengang 
(i 1844) savnede et saadant Stof til mere udstrakte Undersøgelser 
og Sammenligninger i denne Retning, fremgaaer deraf, at Old- 
skrift- Selskabets Oldsag - Comitee ikke turde anerkjende fire af 
Eiø Fundets raat, i Øxeform tilhuggede, Flintstykker (af den nu 
saa vel bekjendte og hyppig forekommende, trekantede Art) for 
virkelige Redskaber, men fandt det »rimeligere, at de snarere 
kun ere en halv tilfældig Form, som er opkommen ved Af- 
slagningen« 2), Hele Eiø-Fundet selv ausaaes simpelthen for »Lev- 
ningerne af et fordums Værksted for Forfærdigelsen af Flintredska- 
ber«, og samme ufuldstændige Forklaring gaves kort efter over tre 
tilsyneladende lignende Fund fra Øer under Kysten af Bahuslehn 7”). 
Men kjendte man saaledes kun lidt til Kystfundene, kjendte 
man dog endnu mindre til Affaldsdyngerne eller »Kjøkken- 
møddingerne«. Endnu i 1849, fem Åar efter, blev det almindelig 
antaget, at de Skaller af Østers, Muslinger og Snegle, som i 
stor Mængde efterhaanden vare trufne paa temmelig høie Skrænter 
ved Fjordbredderne, maatte være »Stranddannelser«, »hævede 
Strandlag«, og følgelig Vidner enten om en fordums høiere Vand- 
1) See mine Bemærkninger i Antigvarisk Tidsskrift, udgivet af det Kgl. Nord. 
Øldskrift-Selskab 1843—45. det Hefte S. 99. 
2) Jfr. allerede »Danmarks Oldtid, oplyst ved Oldsager og Gravhøie«. 1843. 
S019=20: 
3) Antiqvarisk Tidsskrift 1843—1845. S. 123. 
4) Sammesteds S. 107. 
