253 
Affaldsdyngerne; der er idetmindste paa ingen mulig Maade 
passet bedre paa dem. 
Under alle Omstændigheder turde det sikkert blive meget 
farligt for Prof. Steenstrups egne Theorier, hvis det ogsaa lyk- 
kedes ham at godtgjøre, at smukt slebne og tildannede Red- 
skaber forekom i »a/le« større Dynger og at de vilde træffes 
endnu hyppigere, naar de ikke havde været »7%ng af saamegen 
Værdi, at man + Reglen passede vel paa dem«. Thi heraf 
maatte da aabenbart følge, at de nævnte smukke og bedre Ting 
ogsaa havde været »anvendte« ved Kysterne ligesaa fuldt som 
de raae Redskaber, med hvilke de træffes blandede i Affalds- 
dyngerne. Jo flere smukt formede og tildannede Steensager 
Affaldsdyngerne efterhaanden maatte sees at indeholde, desto 
mindre Grund vilde der altsaa være til at betvivle Anvendelsen 
iflæng paa Kysterne af de smukke og de raaeste Flintredskaber, 
desto vanskeligere vilde det da blive for Prof. Steenstrup »ved 
en særegen Anvendelse« åt kunne rimeliggjøre den mærkelige 
Mangel i Steengravene paa de for Affaldsdyngerne og Kyst- 
fundene ejendommelige raaeste Redskaber, og desto svagere 
vilde hans allerede nu langtfra fyldestgjørende Forklaring blive, 
ifølge hvilken han i » Uagtpaagtvenhed paa disse indtil 1848 
ikke erkjendte Former af Steenredskaber« vil »søge Grunden 
hvorfor man hidtil ikke eller dog saa yderst sjelden, har kunnet 
paavise dem fra Gravhørtene«. Thi da man forlængst i Steen- 
gravene og Jættestuerne har opsamlet og indsendt Flintflækker, 
baade store og smaa, er der ingen rimelig Anledning til at for- 
mode, at man såa stadig, ja næsten uden Undtagelse skulde 
have overseet de i al Fald mindst ligesaa iøinefaldende Kiler af 
Flint, selv om de vare meget raat tildannede, naar saadanne 
Sager virkelig almindelig håvde været nedlagte i Gravene ved 
den Afdødes øvrige Gravgods. Det maa desuden vel erindres, at det 
ikke alene er de saakaldte trekantede Flintkiler eller »Ismeisler« "), 
1) Under dette Navn ere de tidligere beskrevne og afbildede i S. Nilssons: 
Skandinaviska Nordens Urindvånare. iste Cap. S. 41. Tayle VI Nr. 79. 
