Alle disse fordetmeste fuldkommen uslebne og raae Flint- 
sager fremtræde ved en nøiagtig, uhildet Sammenligning med 
de tidligere almindelig kjendte, smukt forarbeidede Steenred- 
skaber umiskjendelig som »en egen Klasse« for sig: som ud- 
gjørende et, saa at sige, heelt Tillæg til de hidtil sædvanlig 
beskrevne Steensagers Række. Deres primitive, skjøndt alle- 
rede temmelig afvexlende Former, deres Talrighed og deres paa 
samme Tid høist slaaende indbyrdes Overeensstemmelse fra de 
forskjelligste Egne her i Landet lader Beskueren føle, at de vel 
ere Frugten af famlende, ufuldkomne Forsøg paa at danne den 
haarde, gjenstridige Flint i visse bestemte Former til visse be- 
stemte Øiemed, men at dog et medfødt Instinkt i Forbindelse 
med en tvingende Nødvendighed og med Flintestenens særegne 
Beskaffenhed har, om end ubevidst, ledet Tilbuggerens Haand 
og ladet ham, upaatvivlelig for meget lange Tidsrum, blive 
staaende ved de selvsamme simple, naturlige Former. Hvor- 
ledes man nemlig end i det Enkelte vil forklare Brugen af de 
fremstillede Redskaber, vil det dog vistnok være indlysende, 
at de i Forening med de talrige, her slet ikke omtalte, for 
Affaldsdyngerne eiendommelige Pile, Prene, Kamme (?), Hamre (?) 
og andre Redskaber af Been og Hjortetak ”), have været 
fuldkommen tilstrækkelige til det daglige Livs Behov: til Træ- 
fældning, Fiskeri, Jagt og andre baade fredelige og kri- 
geriske Sysler hos en vild og raa Folkestamme paa et over- 
ordentlig lavt Udviklingstrin.  Idetmindste seer man af de ved 
Pælebygningerne fra Steenalderen i Schweits gjorte Fund, at 
Datidens Indbyggere der i det Hele taget neppe have havt flere 
Redskaber, omendskjøndt de allerede synes at have havt en vis 
Kultur, navnlig at have kjendt Agerdyrkning og tamme Huusdyr, 
hvortil man i vore Affaldsdynger ikke engang har truffet noget 
Spor. 
Thi ogsaa det maa vel tages i Betragtning, at de allerede 
1) See Atbildninger af nogle af disse i mine: »Nordiske Oldsager« Kbhvn 
1859 S. 14 Nr. 47, 48, 49, og S. 17 Nr. 78, 79, 82, 83. 
