290 
de nævnte Gruuslag ved Abbeville i Sommedalen, har man 
netop oftere fundet baade Beensager og talrige raat tildannede 
Flintredskaber, navnlig Kiler eller Øxer med skarpe Sider, skee- 
formede Skrabere, Flintboer, Flintkjærner eller Blokke, Flækker 
og Knuder m. fl., kort sagt Sager, der have den allernøieste 
Liighed med vore fra Aflaldsdyngerne"), hvorimod det hidtil er 
uden Exempel, at saadanne Flintredskaber have ligget wnderst, 
dybest nede. Den ældre Steenalder, som Natur- og Oldforskere 
i det vestlige Europa, iøvrigt med Rette, for disse Egnes Ved- 
kommende have paaviist efter de ældgamle Fund fra Gruus- 
lagene, hvilke ligge længere tilbage i Tiden, end Alt, hvad 
hidtil er fundet i det øvrige Europa, maa saaledes, som ulige 
ældre, blive kjendelig forskjellig fra eller rettere gaae forud 
for vor ældre Steenalder med dens Affaldsdynger og Kystfund. 
Det derimod, som i det vestlige og sydlige Europa nærmest 
turde svare til Levningerne fra vor ældre Steenalder, er, for- 
uden de nysnævnte Opdagelser i Tørvemoser ved Abbeville, i 
Særdeleshed de gjentagne Fund af lignende Flintredskaber 
ved marvspaltede eller knuste Knokler af vilde, jagtbare Dyr 
og tildeels ved, Skaller af Østers, Muslinger, Hjertemus- 
linger og Snegle i Klippehuler, fornemmelig paa Kysterne 
af Atlanterhavet og Middelhavet, i al Fald ved Bredderne af 
større Floder. Ogsaa disse Steenredskaber adskille sig i Reglen 
ved deres Raahed fra de ellers i det vestlige og sydlige Europa 
sædvanlige, baade bedre forarbeidede og tillige ofte smukt slebne 
Steensager. Undersøgelsen af Klippehulerne, der aabenbart 
til meget forskjellige Tider have afgivet deels stadige Boliger 
deels midlertidige Opholds- eller Skjulesteder for Mennesker og 
Dyr, har ikke altid været ledet med den Omhyggelighed eller 
Sagkundskab, som man kunde ønske, af hvilken Aarsag ogsaa baade 
Knokler og Redskaber fra meget forskjellige Tider ere blevne sam- 
menblandede. Navnlig er det maaskee endnu noget usikkert, om 
1) Prøver paa denne Art Flintsager findes i det Oldn. Mus. (Prot. Nr. 12589, 
12590, 12595, 12599). 
