292 
udvikling fra et lavere til et højere Trin stadig ere blevne mere 
og mere bekræftede og udvidede, ligesom de ogsaa fra flere 
Sider begynde at optages i Videnskaben”). For dog at und- 
gaae mulige Misforstaaelser eller urigtige Opfattelser, og for 
i hvert Tilfælde at lægge en bedre Grund for en paafølgende 
nøiere Prøvelse, skal jeg endnu søge at give en sammentrængt 
Fremstilling af Hovedresultaterne af de foregaaende, paa de 
seneste Opdagelser grundede Betragtninger. 
A. Den ældre Steenalder. 
I. De ældste Vidnesbyrd om Menneskers Tilværelse i Eu- 
ropa ere saaledes hidtil væsentlig fundne i Frankrige og Eng- 
land og stadig sammen med Knokler af Elephanter, Rhinoceroser, 
Hyæner og andre store, i Europa forlængst uddøde Dyr. De 
bestaae af en særegen Klasse, indbyrdes nøie overeensstemmende 
Flintredskaber.. Om den Befolkning, hvorfra disse Reskaber 
hidrøre, har strakt sig ud over det øvrige Europa, om den er 
bleven tilintetgjort ved mægtige Naturomvæltninger eller om den 
simpelthen er bleven fortrængt af andre Folk, er endnu ubekjendt ?). 
I. Længere ned (i Tiden maae Danmarks ligesom ogsaa 
det vestlige og sydlige Europas Kyster og Flodbredder have 
været befolkede af vilde Stammer, der levede af Jagt og Fiskeri, 
samtidig med Uroxer, Elsdyr, Rensdyr, Vildsviin, Bævere og 
flere andre, nu i de her nævnte Egne uddøde Dyr. I Dan- 
marks Lavlande opholdt disse Folk sig meest paa Kysterne og 
1) T. Ex. den høifortjente svenske Natur- og Oldforsker, Prof. $. Nilsson 
har uforbeholdent erklæret sig for min Hovedsætning, at Østersdyngerne 
og Jættestuerne tilhøre forskjellige Tidsrum: et ældre og et yngre indenfor 
Steenalderen. See hans Meddelelse til Ofvers. af Kgl. Svenska Wetenskaps 
Akademiens Forh. 1861 Nr. 2 S. 44. 
Det er, vel at mærke, alene denne, vort Norden hidtil uvedkommende, 
første Afdeling af »den ældre Steenalder«, der tidligere selvstændig er 
bleven paaviist af franske og engelske Forskere. See Oversigten for 1859 
S. 124—129 og Mit særskilte Aftryk S. 32—37. Om den følgende anden 
Afdeling af samme ældre Steenalder har man derimod i det vestlige og 
Europa, af Mangel paa tilstrækkeligt Sammenligningsstof, neppe forhen 
havt nogensomhelst Forestilling. 
2 
