307 
skylder imidlertid strax at bemærke, at om end saaledes mine 
Yttringer ikke kunne undgaae for en stor Del at blive hvad 
man i vore parlamentariske Forsamlinger vilde kalde personlige 
Bemærkninger, saa ville de dog findes tillige væsentligen at an- 
gaae Hovedpunkterne i det reiste Spørgsmaals Besvarelse, og 
jeg tør vistnok saameget mere udbede mig Opmærksomhed 
for dem, som de forhaabentlig turde bidrage til, at det endelig 
vil gaae op for Oldforskerne, hvad det egentlig er, det ved Drøf- 
telsen af denne Sag kommer an paa, hvilket jeg desværre maa 
bekjende, at det aldeles ikke er lykkedes mit første Indlæg at gjøre 
føorstaaeligt for den Collega og Ven, imod hvem jeg her træder op. 
Saasnart det altsaa maa være mig tilladt i dette Møde med 
faa Ord at henpege paa de store Misforstaaelser, som aaben- 
bart, saa ufatteligt dette iøvrigt end er mig, ifølge det hele 
Foredrag maae have fundet Sted baade med Hensyn til Naturen 
af de Indvendinger, jeg har gjort imod den fremsatte Tvedeling 
af Stenalderen, og af den Maade, hvorpaa disse Indvendinger 
ialfald maatte imødegaaes, hvis de i det Hele skulde svækkes 
i deres Betydning, skal jeg udsætte til et følgende eller senere 
Møde nærmere at gjennemgaae flere af Sagens Hovedpunkter. 
Under Fremstillingen af disse vil det neppe mangle mig paa 
Leilighed til at berøre og berigtige det Meste af det Øvrige, der 
ikke turde hengaae aldeles uomtalt. 
I mit Foredrag af 15de April 1859, hvortil Professor W. saa 
ofte har henvist i sit Foredrag, yttrede jeg uden al Forbehold, 
at der for mig ikke endnu var den ringeste Grund til at hen- 
sætte Affaldsdyngerne til et andet Tidsrum end de store Grav- 
kamre, og at jeg maatte betragte Dyngedannerne og Gravbyg- 
gerne for at være samtidige, og Gravkamre for at være Dynge- 
danneres Begravelsessteder. Jeg betonede stærkt, at den Forskjel, 
der fandtes i Form og Bearbeidelse af de Redskaber, som til- 
hørte de tvende Klasser af Mindesmærker, og paa hvilken 
Prof. W. særlig støtter sin Tvedeling af Kulturen og derved atter 
Tvedelingen af det hele Tidsrum, kunde have, og efter min 
