309 
føre til fremdeles at antage en Slags Identitet imellem Grav- 
byggerne og Dyngedannerne — er det som nu i det hørte Fore- 
drag har saa stærkt metamorphoseret sig, at jeg knap kan 
kjende et eneste Træk deraf igjen. Ifølge dette. erfarer jeg, at 
jeg skal have den Anskuelse, at de ovennævnte simplere og 
raaere Former af Redskaberne kun havde været anvendte i det 
daglige Liv her paa Jorden, medens velformede (velhugne og 
velslebne) vare bestemte alene for Livet hinsides Graven og vare 
gjorte alene til Ære for den Afdøde; fremdeles den, at det ikke er 
den Afdødes egne bedste Vaaben og Redskaber, der bleve ham med- 
givne i Graven, men Tidsalderens, endvidere den, at ingen raa 
Redskaber forekom i Gravkamrene, foruden flere andre, mindre 
vigtige Opfattelser, der hænge sammen med hine. Om denne 
Række af Misforstaaelser maatte jeg først erindre, da de nemlig 
som de sammenholdende Traade gaae igjennem den større 
Del af Foredraget, og det allerede deraf maa blive klart, hvor- 
meget af dettes Indhold der slet ikke vedkommer mig eller 
den Sag, jeg hævder. Men ved Siden heraf gaaer der en anden 
Række, ifølge hvilken Foredraget mener, at mine Undersøgelser 
af de i Kjøkkenmøddingerne og Gravkamrene fundne Knokler 
kunde paaberaabes som Støtte for, at man i Stenkamrenes Tid 
ikke, som i Dyngernes, havde kun et enkelt Husdyr (Hunden) 
men en talrigere Husdyrstand (Tamoxen, Hesten). I den Hen- 
seende maa jeg strax bemærke, at ikke et eneste af de flere 
citerede Steder indeholder mindste Vidnesbyrd herom. 
Det er kun i Forbigaaende, at jeg allerede her tilbagekalder i 
Tilhørernes Erindring, at hverken jeg, eller Andre, have beraabt 
os paa den lange Række af usikkre eller tvivlsomme Tilfælde, i 
hvilke Sager af bedre Forarbeidelse skulle være fundne i Dyn- 
gerne, men kun paa den lille Brøkdel af dem, der blev forevist 
ved mit Foredrag og om hvilke Professor W. i det Hele synes 
enig med mig; men derimod maa jeg bestemt fremhæve, 
at den Maade, hvorpaa Undersøgelsen af Kjøkkenmøddingen 
ved Havelse udførtes af Komiteen, ikke berettiger til den 
Bortforklaring eller til den i Foredraget givne løse Antydning 
