330 
Dyngedannere Jagtvaaben, da maa man give dem gode saadanne, 
eftersom Affaldsdyngerne tilstrækkeligen vise, i hvilket Omfang 
og med hvilket Held det større Jagtvildt er blevet fældet af dem. 
Kronhjorten, Raadyret, Vildsvinet udgjøre, som bekjendt, Hoved- 
massen deraf, men ikke sjeldent kommer hertil andet anseeligt 
Vildt, navnlig den større Graasæl (Phoca grypus), nu og da 
Bæveren, Bjørnen, Lossen og paa flere Steder endogsaa Uroæen, 
hvorhos det endvidere maa erindres, at det ikke er unge eller spage 
Individer af dette Vildt, hvis Knokkelstykker tusindvis ligge i 
disse Dynger, men særdeles hyppig netop Individer, hvis Stør- 
relse og Styrke ligeoverfor Nutidens Vildt forbause os. Man 
kan naturligvis lade Menneskelist have spillet vort Urfolk alle 
disse Dyr i Hænderne, men da behøver man ikke at tillægge 
dem Vaaben til Jagten, og naar jeg til Udøvelse af den store 
Jagt ikke kunde tillægge et Folk andre og bedre Jagtvaaben end 
Landser og Spyd med saadanne Spidser og Blade, som dem man 
her paapeger, saa vilde jeg ogsaa ansee det for langt natur- 
ligere at lade dem udøve en saadan Jagt uden alle egentlige 
Jagtvaaben. 
Væsentlig den samme Paastand, som jeg ovenfor maatle 
fremsætte imod de som Landser og Pile tydede Flintredskaber 
fra Kjøkkenmøddingerne og Kystfundene, maa jeg gjentage for 
saadanne Øxeformers Vedkommende, som dem, der ere frem- 
stillede i de første ni Figurer (figg. 1—9) som Prøver paa den 
Tids «Køler», og «Meisler», saasnart der nemlig ved disse 
Benævnelser antydes, at de have været anvendte som de 
Redskaber af en bedre og hensigtsmæssigere Form, de være nu 
slebne eller blot tilhugne, hvilke vi i saa stort Antal have fra 
Gravkamrene og hvilke vi tillægge de samme Navne eller Nav- 
net »Øxer«. Et kileformet Redskab med jevne Sideflader, som 
det i Figur 11 aftegnede, men hidtil kun som sjeldnere Und- 
tagelse (58.322) fundet sammen med de andre i Figurerne fremstillede 
raattilbugne Redskaber, kan man anvende som en Kwe; men alle- 
