365 
jeg endnu, og bestemtere end jeg før har gjort det, fremhæve, 
at mange af de simple Redskaber, paa hvis Tilstedeværelse i 
Gravkamrene jeg i mit forrige Foredrag S. 183—187 gjorde 
opmærksom, utvivlsomt have været anvendte just til Fiskeriet”). 
”) Jeg har saaledes tidligere efter deres Form og talrigere Forekomst i 
Tørvemoserne eller forhenværende Vanddrag tydet de saakaldte » Flint- 
knuder« som Stene, udkastede efter Vildtet (Kastesteen, eller Slyngesteen), 
eller som Fiskegarnsvægte; men nu kan jeg tilføje, at de ere hoved- 
sagelig dette sidste, thi dette fremgaaer umiskjendelig af de mærkværdige 
Gnidflader, der paa de mest forskjellige Steder forekomme paa dem og 
som aldeles utvetydigen vise, at fastere Legemer uafbrudt i lang Tid have 
gnedet imod dem paa de selysamme Steder og saa at sige have slebet 
sig ind i dem.  Gniddets Beskaflfenhed synes dels at antyde, at de have 
været omgivne af faste Grimer (af Trærødder?) dels at de have været om- 
givne af større Plader eller hele Skeder (af Træbark, Næver?). Hosstaaende 
Figur 33 viser en af Barkpungene til det ovenfor S. 345 omtalte gamle 
lapske Fiskenet i halv Størrelse, og giver baade et klart Begreb om, hvor- 
ledes en saadan simpel Vægt fast anbringes. og hvorledes de foran 
S. 345—46 omtalte, med Bark eller Skind omgivne Pilkestene vilde see ud; 
thi man behøver da kun at tænke sig det barkklædte lancet- eller kile- 
formede Pilkesænke (Fig. 30, 31) langs hele Randen omgiven med en 
med Trærødder syet Søm, som den, Pungen her viser os foroven. Stenen 
i denne Pung eller Skede (thi den er ikke sammensyet for Enderne) var 
en Granit-Rulling; ved en egen Masse, som det syntes af Beg, Kulstøv, 
m. m., holdtes den fastere til den indvendige Side af Barken, der imid- 
lertid ikke allene havde slidt den ganske blank i større Strækninger, 
