381 
lig betinges ved Ørkenens tørre Vinde, der frembringe en meget 
stærk Fordampning, som selv paa den Aarstid, da Prøven blev 
optaget, October 1860, ikke blev ophævet ved den Vand- 
mængde, som Nilen fører med sig. I de Aarstider derimod, da 
Nilen fører mindre store Masser af Ferskvand ud i "Middel- 
havet, vil Forholdet sandsynligviis være endnu mere forskjelligt. 
Jeg har ingen Iagttagelser fra det græske Archipelagus, igjen- 
nem hvis talrige Sunde Vandet fra det sorte Hav føres ud i 
Middelhavet. Det er meget sandsynligt, at Saltstyrken her er 
betydelig lavere og først hæver sig igjen ved Fordampningen 
i Middelhavets store Basin. 
Dernæst have de af Hr. Capitain Schultz medbragte Vand- 
prøver givet mig Leilighed ogsaa for Middelhavet at afgjøre 
Spørgsmaalet om Forholdet af Saltholdigheden imellem Over- 
fladen og Dybdens Vand, dog maa jeg her bemærke at Dyb- 
vandet kun er optaget fra en Dybde af imellem 300 til 600 Fod. 
Jeg har heller ikke for alle Dybvandsprøver gjennemført ÅAna- 
lysen, men i Almindelighed kun bestemt Chlor og Svovlsyre. 
Middeltallet af 8 saadanne Dybvandsiagttagelser er for Chlor 
21,138 p. m. og for Svovlsyre 2,538 p. m., og Forholdet melllem 
Chlor øg Svovlsyre — 100: 12,07. For 1 Analyse, nemlig Dyb- 
vandet optaget imellem Balearerne og den spanske Kyst, har 
jeg gjennemført den, og funden Saltmængden til 38,946, me- 
dens den for Overfladevandet fra samme Sted og taget paa 
samme "Tid var 38,058. Ikkun paa et eneste Sted, nemlig imel- 
lem Candia og den afrikanske Kyst, var Overfladevandet rigere 
paa Chlor, end Vandet fra Dybden, idet Forholdet nemlig var 
21,718 til 21,524, et Forhold, der kan ansees som hævet over 
enhver Tvivl, da begge Undersøgelser bleve anstillede 2 Gange og 
Forskjellen imellem Prøverne fra samme Sted og samme Tid 
var ubetydelig.”) 
Af mine tidligere Undersøgelser fremgaaer, at Vandets Salt- 
mængde i Atlanterhavet, fjernt fra Kysterne, aftager med tilta- 
7) Overfladens Chlor = 21,736 og 21,701. 
Dybvandets Chlor = 21,525 og 21,523. 
25' 
