39. 
Er t Tiden af en Svingning i en forsvindende Bue, &' af en 
Svingning, som begynder med Elongationen + €é og ender med 
Elongationen — €e, saa er som bekjendt 
ne—1f[1+(3 +33 (3) +] 
Men er Begyndelses - Elongationen + e, og formedelst Luftens 
Modstand Ende - Elongationen —= — eh, hvor 4 er en egenllig 
Brøk lidet mindre end 1, saa er 
1 ze ren 
2) o=tf1+50+2% (2) + sgl! +24) () + ..] 
Er endelig 7” den imellem Begyndelsen af Svingningen o og af 
Svingningen mx forløbne Tid, saa er 
2 NG 
orn +5 7 LÆ all —kem (2 ) REAL (am (2) db. I 
24 I1— 
Hr. Duperrey, som har beregnet disse Iagttagelser, har alene 
benyttet Tidsforskjellen imellem første og sidste Svingning, men 
istedetfor ved Reduclionen til forsvindende Buer at benytte den 
strænge Formel 3), har han anvendt Formlen 1) ved at sætte 
ØENS IR AeNE 
rer t.=[10+ (2) +57) I 
og for e taget Middeltallet af to paa hinanden følgende Elonga- 
tioner ved Begyndelsen af hver 10de Svingning, og af alle de 
saaledes beregnede Værdier af Factoren i Klammerne. taget en 
Sum, hvilken divideret i 7” giver t. 
Imod denne Methode kan man indvende, at da Svingebuerne 
aftage i en geometrisk Række, saa findes Reductionen for Tiden 
af 10 Svingninger ikke aldeles nøiagtigt ved at anvende Middel- 
værdien af Elongationen ved den første og den sidste af disse. 
Vigtigere er imidlertid, at Differentserne imellem de paa hinanden 
følgende Tidsmomenter vise, at Usikkerheden ved disse kan stige 
til 4 Secund. Er der nu ved Begyndelsesmomentet ft gaaet en 
lagttagelsesfeil af -+ 4 Secund og ved Endemomentet af — 4 Se- 
cund, saa faaer 7” en Usikkerhed af et heelt Tidssecund. 
Da ingen af alle de øvrige mellemliggende antegnede Tids- 
26" 
