53 
w 
I 
og at 'disse raae Redskaber 2 Hovedsagen som Jagt- og 
Fiskeredskaber, som Egværktøi til den daglige Syssel 
m. m. ere eensartede med de i Reglen ulige bedre be- 
arbejdede, men i Form kjendelig tilsvarende Redskaber, 
som forefindes deels i Sleengravene deels andetsteds 
i Marker, Moser og Søer. 
Jég maa saaledes ogsaa, i fuld Overeensstemmelse med min 
Collegas ovenfor (see Sid. 410) yttrede Anskuelser om den store 
Betydning af Redskabernes Eensartethed for ivulturspørgsmaalet, 
og, efter Erfaringernes nærværende Standpunkt, indtil Videre stærkt 
fastholde, at de paagjeldende, forskjellig bearbeidede, men eens- 
artede Redskaber væsentlig hidrøre fra to forskjellige Kulturstadier: 
et ældre raaere og et yngre mere udviklet, 
og at de kun i en Overgangsperiode kunne have været sam- 
tidige, hvorved tillige de som Undtagelser ganske enkeltviis 
forekommende Blandinger af de eiendommelige raae og de ulige 
smukkere Flintsager finde en naturlig Forklaring. Jeg maa 
ligeledes gjentagende, med stadig Henviisning til mine. tid- 
ligere Foredrag og de deri udviklede Grunde, og indtil mod- 
bevisende Kjendsgjerninger, som endnu mangle, komme for 
Dagen, udtale det som min Anskuelse, at Befolkningen her 
i Landet i den ældre Steenalder fornemmelig har levet af Jagt 
og Fiskeri, og at den ikke, i al Fald før i Periodens Slutning, 
har havt andre tamme Huusdyr, end Hunden, medens den i den 
yngre Steenalder upaatvivlelig maa have havt flere tamme Huus- 
dyr. Man kan nu fremsætte saa stærke Tvivl, man vil, om de i 
Steengravene hos os fundne Knokler, Hestetænder og andre Lev- 
ninger af formeentlig tamme Dyr. Men man kan ikke tvivle paa, 
at Steenalderens Befolkning i flere andre Lande, navnlig i 
Schweits og Tydskland iangt opad imod Nord, har været i 
Besiddelse af ikke faa tamme Huusdyr, hvorfor det ogsaa vilde 
findes overalt og ere i Formen såa ens, at man ikke noksom kan undre 
sig derover, thi Flintredskaberne Jigne ofte hinanden saaledes, at man 
skulde antage dem for dannede ved en og samme Haand.« See hans 
Beretning i Oversigten for 1851. S. 210. 
5 
(se 
