10. Mede. "tø ■'" fr I < Mi 'J 



landske Ordbøger, eller som vel der ere optagne, men i en 

 anden Betydning, eller i en anden Form eller anden syntaktisk 

 Forbindelse, eller med mangelfulde Citater af Kilderne. Første 

 og anden Samling af disse Supplementer, der ere udkomne 

 itildcls i Reykjavik lærde Skoles Programmer) henholdsvis 1876 

 og 1879—1885, angaa det gamle islandske eller oldnordiske 

 Sprog : den nu paabegyndte tredje Samling skal derimod om- 

 fatte det nyere islandske Sprog. Som bekendt er det gamle 

 oldnordiske Sprog endnu, med forholdsvis faa Forandringer, 

 be\aret bos den islandske Befolkning, men ved Siden af det 

 gamle Ordforraad, der lindes i den oldnordiske Litteratur, og 

 som saaledes maa siges for største Delen endnu at leve i Is- 

 land, besidder det islandske Sprog et maaske endnu rigere 

 Ordforraad, der ikke lindes i den ældre nordiske Litteratur, men 

 smn dels muligen desuagtet kan bave henhørt til og været en 

 Bestanddel af det gamle nordiske Sprog, dels maa betragtes 

 som selvstændige Nydannelser eller en Udvikling af det gamle 

 Sprog. Medens det gamle islandske eller oldnordiske Sprog 

 er blevet Genstand for en i det hele tilfredsstillende Behandling 

 i liere tildels fortræffelige Ordboger, hvormed Thorkelssons to 

 første Supplementsamlinger maa jævnfores, er det nyere is- 

 landske Sprogs Lexikografi hidtil bleven forsømt, idet dets store 

 lligdom og den flersidige Interesse, det frembyder, tildels er 

 forbleven upaaagtet, og det er saaledes i det væsentlige et nvt 

 Stof, eller en ny Side af den nordiske Filologi, der fremdrages. 

 Udvalget maa nu formene, at den Opgave, Andrageren efter 

 det anførte har stillet sig, er af en betydelig videnskabelig 

 Interesse, ikke blot i og for sig, idet der saaledes tilvejebringes 

 en Ordbog over det nye islandske Sprog, men ogsaa i ikke 

 faa Tilfælde for Studiet af det gamle islandske eller oldnordiske 

 Sprog. Det forekommer os ogsaa, at Løsningen af denne Op- 

 gave fra Forfatterens Side, efter det udkomne første Hæfte at 

 dømme, er meget heldig. Det er et betydeligt Antal Kilde- 

 skrifter, ban har gennemgaaet, og et meget stort Ordforraad, 



