»»ni Betingelseroe for Isdannelse 17 



saaledes. Lad os antage, al del Vand, der fryser, har Tempera- 

 turen 0, at Isdannelsen er skredel saa langl frem, at Islagets 

 Tykkelse er a og al Isen i Overfladen har Temperaturen b . 

 medens Lutten har Temperaturen //. Dannes der da i Tiden 

 dt el Islag af Tykkelse </", er Isens bundne Varme L og dens 

 Vægtfylde <>. \il derved for hver Kvadratcentimeter frigøres en 

 Varmemængde Lpda. Denne Varmemængde maa afgives til 

 Luften, og de la Hive antager da, at den Varmemængde, Lutten 

 \il kunne modtage i Tidsenheden, er proportional med Differensen 

 # — # mellem Isens on Luftens Varmegrad. Er altsaa h en 

 konstant Størrelse, kan man sætte 



Lpda = h(ft - — #)dt. 



Antages endvidere, at Temperaturen tiltager jævnt fra Isens 

 Overflade til dens Underflade, bliver den Varmemængde, som i 

 el Sekund strømmer op igennem den, lig 



a 

 naar k er Isens Varmeledningsevne. Man har altsaa 



Lpda = h(» Q — &)dt = —~ Q -dt. 



Af disse Ligninger faas, at 



Lp\\ha- -f- ka) = — khWdt. 



Herved er som sagt antaget, at Temperaturen voxer jævnt 

 i Isen: dette er dog ikke Tilfældet; hvilken Indflydelse dette 

 har paa Isdannelsen, er undersøgt af d'Hrr. Etatsraad L.Lorenz l ) 

 og J. Stefan 2 ). Den sidstnævnte har tillige sammenlignet 

 Theorien med forskellige Iagttagelser, som ere anstillede i de 

 arktiske Egne 3 ). 



Vi ville her indskrænke os til at gaa frem paa den af 

 de la Rive angivne Maade; kun ville vi antage, at der foruden 



') Christiansen Matti. Fysik, Bd. 11. s. 16. 1889. 

 >) Wiener-Ber. 98. Abth. II a. S. 173. 1889. 

 3 ) Wied. Ann., Bd. 12, S. 269. 



