196 A. Christensen. 



at sætte 25 Ccm. til hver Bestemmelse, opnaaede jeg, da det 

 dannede Chromtveiltesalt i saa Fald viser sig blaaligt, at Væd- 

 sken sluttelig meget skarpt slog over fra grøn eller gulgrøn 

 til blaalig, medens Saltsyre frembragte en grøn Slutningsfarve, 

 der langtfra fremtraadte med samme Skarphed. Stivelse lod 

 sig ikke anvende, da den blaa Farve vedblev at vise sig igen, 

 saasnart én a 2 Draaber Na 2 S 2 3 -Opløsning havde bragt den 

 til at forsvinde. 



Efter Tilsætning af Svovlsyre og Jodkalium viser der sig, 

 hvis den frigjorte Jodmængde da ikke har været meget ringe, 

 et Bundfald af Overjodider, der imidlertid -- eftersom Chinin- 

 indholdet her kun kan være ubetydeligt — under Tilsætning 

 af Natriumthiosulfat let opløser sig, og \ ædskens Farve skifter 

 nu fra brun, gul til grøn og gaar sluttelig over til den blaalige 

 Tone. Slutningsreaktionen gaar vel ikke for sig med samme 

 Skarphed som i almindelig uorganisk Blanding, og hvis Chrom- 

 syre-Indholdet har været meget ringe, kan den slet ikke iagt- 

 tages nøjagtigt. 



Til den fundne iMængde Chininchromat maa man, som 

 ovenfor sagt, addere en Korrektion for at ophæve den ved 

 Chininchromatets Opløselighed foraarsagede Fejl. Efter André 1 ) 

 er Chininchromatet opløseligt i 2400 Dele Vand ved 15°. Jeg 

 opvarmede det rene Salt med Vand og lod Opløsningen hen- 

 staa i længere Tid ved almindelig Temperatur med de udskilte 

 Krystaller. 500 Ccm. Filtrat inddampedes til Tørhed, Besten 

 glødedes forsigtigt og vejede da 0,0205 Gram = 0,205 Gram 

 Chininchromat, saaledes at 1 Del af Saltet herefter var opløse- 

 ligt i 2440 Dele Vand, altsaa ganske som efter Andrés An- 

 givelse. 



Til yderligere Oplysning angaaende Tabet for det i Filtratet 

 opløste foretog jeg følgende Forsøg. 



1. Jeg opløste c. 0,4 Gram Chininchromat i 100 Ccm. 



Jahresbeiuht. d. Chem. 1S62. Pag. 375. 



