18 Novbr. -rx 68 13. Møde. 



op til selve Kongen. Det har, naar jeg syslede med Grams 

 Personlighed, tidt slaaet mig, at der var noget beslægtet mellem 

 ham og en Mand, hvis Minde er særlig dyrehart for dette Sel- 

 skabs Medlemmer, nemlig afdode Madvig. De havde samme 

 Slags Begavelse med den mægtige Hukommelse, den udstrakte 

 Viden paa forskellige Omraader og med den kritiske Sans 

 som den herskende Ævne. Madvig har haft et stærkere viden- 

 skabeligt Initiativ end Gram, og han har afgjort udrettet mere 

 for sin Videnskab: men det maa vel erindres, at det var ikke 

 mere end 18Aar, og efter at Gram allerede var bleven 45 Aar. 

 at det forundtes denne at virke paa den Videnskabs Omraade. 

 hvortil hans /Evner særlig henviste ham, og det samtidig med 

 at der blev trukket i ham fra alle Kanter og slidt paa hans 

 Kræfter til alskens i høj Grad tidspildende Gerning, stundom, 

 som han seh har udtrykt det, til det, hvoraf han havde lært 

 noget, stundom til det. hvoraf han aldrig i sine Dage havde 

 tænkt at lære det ringeste. Han og Madvis, lad mig tilføje 

 det, have ogsaa lignet hinanden ved det sympathetiske i deres 

 Personlighed og det lyse i deres Temperament. Naar jeg saa 

 endelig siger, at Gram med al sin Lærdom og strænge viden- 

 skabelige Sans i ikke ringe Grad følte sig vel i det selskabe- 

 lig- Liv. da er der ogsaa der noget, som vi, der have staaet 

 Madvig nær, have set hos denne. Det kan synes, som om 

 dette sidste kun lidet vedrører Videnskabernes Selskab: men 

 jeg vil dog nævne det, fordi det har virket til at forøge den 

 Indflydelse, Gram havde. Det har Indraget til at skaffe ham 

 Venner, og deriblandt adskillige Stormænd. 



Et Træk, der ogsaa kan mindes som noget af det i hin Tid, 

 der peger fremad, er, at forholdsvis ikke ganske faa af dem, 

 der hørte til vort høje Aristokrati, havde videnskabelige eller 

 i det mindste boglige Interesser, saaledes den for tidlig døde, 

 første Grev Danneskjold Samsø (f 1728), alle de tre Mænd, 

 der vare de vigtigste i Kristian VI' s første Konseil, baade Ivar 

 Rosenkrantz og begge Brødrene Plessen. især Karl Adolf Plessen, 



