18. Novbr. -f£ "6 ?$- 13. Mode. 



en god Fod, baade, hvad det okonomiske angik, og- med Hensyn 

 til Undervisningen. Ikke mindre ivrig var han som Patron for 

 Universitetet. Det kunde godt hænde, at han gik hen for at 

 høre paa Professorernes Forelæsninger, og han søgte at skaffe 

 sig Kundskab om, hvilke Studenter man kunde vente sig noget 

 godt af. Derfor gjorde han sig endog bekendt med de Disputatser, 

 som de Studerende affattede ; men det var — og det kunne vi 

 ikke undre os over — langt fra, at han altid var tilfreds med dem. 

 Saaledes fandt han det fornødent at gøre Konsistorium opmærksom 

 paa, at vore Kollegiers Alumners Disputatser, efter hvad han 

 havde lagt Mærke til, undertiden var saadanne, at der, som han 

 udtrykkede sig, «deraf kun kunde tilvoxe Universitetet liden 

 Honneur, idet de enten verbotenus vare tagne af andre eller 

 sammenskrevne med saa ringe „jiidicio 1 -' , at det havde været 

 bedre, de aldrig vare blevne publicerede-'. Han anbefalede der- 

 for en Forandring der. Med hans Iver for Universitetets « Hon- 

 neur'« var det ham ogsaa en ubehagelig Iagttagelse, at der ved 

 Disputatserne paa Universitetet kun indfandt sig faa Auditores, 

 især af Standspersoner. Han mente . at dette maaske var en 

 Følge af, at de fleste Disputatser bleve holdte om Sommeren, 

 da mange , navnlig Standspersoner vare borte fra Byen. Der- 

 for henstillede han, om det ikke kunde ordnes saaledes, at 

 Disputatserne for det meste fandt Sted om Vinteren, naar 

 Hoffet var i Byen; der kunde da haabes paa et anseligere 

 Auditorium. 



Dels Holsteins Stilling til Universitet og Undervisnings- 

 væsen, dels hans vel kendte videnskabelige Interesser bragte 

 ham i Brevvexling med forskellige Lærde rundt omkring i 

 Europa; men der knytter sig større Interesse til det nære For- 

 hold, hvori han stod her hjemme baade til den begavede 

 Historiker og Jurist Andreas Hojer, der desto værre dode alle- 

 rede 1739, og ved Siden deraf til Gram. Vi have set, at han 

 sad i Medaillekommissionen sammen med denne, og naar vi nu 

 vende tilbage hertil og tillige huske paa Holsteins nøje For- 



