lagttagelsestheoretiske Regninger. ,sm 



af >i Iagttagelser, >nm selvstændig have bestemt m frie Funk- 

 tioner, \il overhovedel Summen af IVIaalestokkene være n — m 

 = det Antal Betingelser, som afdelingen har været underkastet, 

 og for enhver naturlig eller vilkaarlig kfdeling bør Summen af 

 Ifvigelseskvadraterne [o >n-c divideret med Summen af Maale- 

 stukkrnc trivt* en Bestemmelse at' Middelfej lsk vadrate 1 /., paa 

 en saadan iagttagelse, li\i> Vægt er sat som Enhed. 



Ber er nu for alle Varmefyldebestemmelserne under et 



Sum af Maalestokkene = i i, 



Sum af /Uvigelseskvadr. ved — : l[o— u)-v =0-00015087 



Sum af afvigelseskvadr. ved q selv : 2\q Q — g«) 2 «' = 0-00016171, 



følgelig er i Henhold til Afvigelserne paa — ■ Middelfejlkvadratet 

 paa den enkelte Iagttagelse af q = 



/, = 0*00000343 

 eller i Henhold til Afvigelserne paa q selv 



;., = 0-00000368, 

 d. e. en Ubetydelighed større formedelst Fejl fra den ikke absolut 

 exakte Transformation til lineær Form. Middelfejlen selv er 

 altsaa her -£-00185 (±'00192). Hvis man tør betragte de 

 ovenfor omtalte Sammenligninger af Iagttagelserne over rent 

 \ and og Gentagelserne af Bestemmelser med samme n som 

 repræsenterende Iagttagelser af iøvrigt samme Art, men kun 

 frie fur Blandingsfejl, saa skulde efter disse .Middelfejlene have 

 været 000128, X t = 000000164. Derefter maatte man da slutte, 

 at Blandingsfejlene have givet /.., en Tilvæxt af omtrent 0000002, 

 svarende til en gennemsnitlig Middelfejl af ±-0014, hidrørende 

 fra Blandingsfejl, eller omtrent lige saa meget som det. der 

 skyldes den egentlige Varmefyldeoperation. 

 For Vægtfylden er 



Sum af Maalestokkene = i i. 



Sum af Afvigelseskvadr. ved ? ^_ : 2{o—u) s v = 0*000004782, 



Sum af Afvigelseskvadr. ved Q selv : 2( Q — Q«)V = 0*000004974. 



7* 



