lagttagelsestheoretiske Regninger lii'.i 



Btemmelsen Btor imk til, a1 man besteml maa afvise den Tanke, 

 at dt'i hele kunde bero paa «mi Tilfældighed. 



De Udjevninger, hvorved Konstanterne 93 og Z ere be- 

 Btemte, have kun en foreløbig Karakter, men bringe dog med 

 de nævnte l udtagelser de beregnede Summer $3 og © overalt 

 indenfor Usikkerhedsgrænserne for de tilsvarende empiriske 

 Konstanter. Efter Fejlkritikens strænge Love er dette imidlertid 

 ikke tilstrækkeligt. Ligesom ovenfor for hvert Stofs særlige Ld- 

 jevning, saaledes skal lier Afvigelsernes kvalificerede Kvadratsum 

 \\o — u)*v] = (o — u) 8 -j-l være Summen af «Maale stokkene . 

 Men denne Sum er for hver Konstants Idjevning = 12—7 = 5, 

 Forskellen mellem de udjevnede Værdiers og bestemte Ele- 

 mentcis vntal. og saa dybt komme disse Kvadratsummer ikke 

 ned. men kun til li; for -&■ , til 9 for ~ , til 14 for — og til 6 

 for - . tilsammen altsaa i 5 i Stedet for 20. Det iagttagelse.-- 



S o c 



tbeoretiske Bevis for Rigtigheden af disse Additionstheoremer 

 lader sig altsaa ikke gennemføre, Men paa den anden Side 

 behøve disse Overskridelser ikke at opfattes som Modbevis mod 

 Additionstheoremerne. Man maa i Virkeligheden være forberedt 

 paa en lignende Overskridelse, thi det vilde være meget over- 

 raskende , om der ikke i de oprindelige Iagttagelser skulde 

 findes i al Fald et Spor af saadan Afhængighed, som knyttede 

 alle Iagttagelser af samme Stof til hinanden og først løses, 

 naar man fra et Stofs Iagttagelser gaar over til et andet. Og 

 hvis saadanne Afhængigheder existere, vilde de ikke robe sig 

 ved vore tidligere Udjevninger efter enkelte Stoffer, men her 

 komme til at bevirke netop en saadan Overskridelse som den 

 fundne. 



Saavidl jeg kan se, vilde det vist lykkes ret vel at be- 

 handle de tolv Stoller Nr. 3, 4, 6, 7, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 16 

 og 17 i begge Henseender efter Formler 



g = 1 *L- — ^-- og analog for Q 



med Bestemmelse af ialt 2« Konstanter i Stedet for 48. 



