1 1 i T. N. Thiele. 



Hydrater af andre Grunde maa antages at existere, maa man 

 vel vente, at der, naar de sikre Hydraters Pertubationer kunde 

 fjernes ved en finere Undersøgelse , vil vise sig svage Spor af 

 Perturbationer ogsaa for de mindre fremtrædende Hydrater. 

 Men at overhovedet noget Hydrats Perturbation skulde have 

 Form af et Brud paa Kontinuiteten, det er noget andet, hvorfor 

 der ikke blot savnes alt Bevis, men som tvertimod ret tyde- 

 ligt modsiges af de tilstedeværende Antydninger af, at Hydra- 

 ternes Perturbationer virke til begge Sider af det tilsvarende n 

 ud til selv de mest afvigende Værdier, om end med rask men 

 jevnt aftagende Styrke. En saadan finere Undersøgelse med 

 Bestemmelse af Funktionernes mathematiske Form er for Svovl- 

 syrens Vægtfyldes Vedkommende ikke blot en vanskelig Opgave, 

 men en ligefrem umulig, fordi Iagttagelsesrækken her langtfra 

 indeholder Bestemmelser nok for det vigtige Interval mellem 

 n = 1 og n = 2, og især for Værdierne i disse Hydraters 

 umiddelbare Nærhed. Hvis man tør slutte gennem Analogi fra 

 d*Hrr. Kohlrauch's Bestemmelser om Svovlsyrens Uednings- 

 evne for Elektricitet, er Forholdet adskilligt mere indviklet, end 

 man kunde vente efter Formen af den simpleste Kurve, som kan 

 bestemmes ved de her omtalte Iagttagelser af Vægtfylden. Men 

 en egentlig Diskontinuitet turde være udelukket i alle Tilfælde, 

 hvor Temperaturen under Forsøgene har været højere end det 

 paagældende Hydrats Smeltetemperatur. 



Udjevningens Slutiiiiigsopgave. 



Tilsidst tilfalder der la.idtagelsesiæreii og enhver større 

 Udjevuing den Opgave at vejlede Iagttagerne med Hensyn til, 

 hvilke Iagttagelser de yderligere bor anstille. 



Hovedreglen er selvfølgelig , at det bedste er godt nok, 

 og det bedste betyder her altid flere og atter flere Iagt- 

 tagelser, og saa nøjagtige som muligt hver især. Undertiden, 

 f. Ex. i mange astronomiske Tilfælde, kan man Døjes med denne 



