1 22 T - N - Thiele. 



ninger, skulde man lielst lægge de øvrige Iagttagelser samlede 

 paa en bestemt Fortyndingsgrad , og det ikke paa nogen for- 

 holdsvis meget fortyndet Opløsning, som man let kunde for- 

 ledes til at tro, men paa en middelstærk. Kender man til- 

 nærmelsesvis Formlens Konstanter og ved, hvormange uafhængige 

 Iagttagelser man kan disponere over til dette Formaal, saa kan man 

 opsøge det absolute Maximum for Nøjagtigheden i Bestemmelse 

 af s. Evq 1 den iagttagne Værdi for Varmefylden eller Vægtfylden 

 i den mest koncentrerede Opløsning, hvis molekulære Blandings- 

 forhold antages at være n 1 og haves der for denne ialt v x Iagt- 

 tagelser, og ere de tilsvarende Tal for de Iagttagelser, der skulle 

 gøres med den mere fortyndede Opløsning, q 2 , n 2 ogv 2 , da 

 bør man alt efter Værdien af — bestemme q 2 af den tilsvarende 

 af følgende Ligninger: 



For ^- == 1 bruges (l—q 2 ) — 0-475(1 — q t ) , l ) 



- ' == 2 (1 — q 2 ) --=-- 0-457(1 — 2!), 



= 4 (1 — q 2 ) = (H31 (I — ?x), 



= 8 — (l — q,) = 0-308 11 — q t ), 



og derefter bestemmes saa n 2 ved 



1 eller s (n. ( h~^ 



1 2 1-q* ' 2 " (1-^)11-?.) 



Dels er dog denne Begel kun anvendelig ved foreløbigt iagt- 

 tagne og beregnede Stoffer, dels giver den noget forskellige 

 Resultater, eftersom den anvendes paa Varmefylden eller Vægt- 



') Betegner Å 2 (s) : Å-, — M Forholdet mellem Midclelfejlskvadraterne paa 

 den udjævnede Værdi af s og paa den enkelte Iagttagelse, er 



1 = [v l (l—q l ) l n*+v 3 (i-q l ) i n?)--N(v l (l-q l ) i n l + V i (l-q t ) i n t ), 



hvor JV = (ofU— 2i)*»»i+«i(l— «»)**i) : ^-i(1-?i) 4 - v 2(i— 2 2 ) 4 )> 



ved -= — = findes heraf som eneste anvendelige Losning sn 2 — r + 2sN, 



dq 2 

 som ved Elimination af IV medfører 



Vi. U — qj U— q 2 l 



hvorefter ovenstaaende Tabel er beregnet 



