196 Ernst Heuman. 



unredo, jag hungrade mycket då (I was starving much at thai 

 timel. 



b) upprepad handling i forfluten tid, sårskildt om 

 plågseder, vanor , etc. T. ex. Seclae jugredo mare hapramko 

 bako rapak'efko tahekana goc hordo, gadateho bako idiyet'ko tahe- 

 kana; topayet"ko tahekanako* ; i forna tider plågade våra forfader 

 icke att brånna de dode , de buro ej haller bort dem till (den 

 heliga) floden ; de brukade begrafva dem. 



Tahekan år imperf. af ofvan nåmnda tahen. På skåmat 

 hafva vi benåmnt denna form imperf. I. 



V. Genom et' ' -kan-tahekan lagdt till verbalstammen 

 bildas ett så att saga finit imperfekt (aktiyt), som uttryeker: 



a) ofnllbordad handling i ett visst moment af 

 den forflutna tiden; t. ex. Korako sendra langayente birkhon 

 mit 1 fan bxdbindi jelko aguyedekan tahekana; kurikorealc sereii an- 

 jomkateko menketfa: Otea, celeko sesrenkan.'* Trotta af jagten 

 hollo gossarne just på att ur skogen bringa fram en hjort; då 

 de horde flickornas sang, sade de: hor dår, hvilka åro vål de, 

 som sjunga ! 



b) en handling, som var nåra att, hol 1 på att 

 fullbordas, eller ett fors ok, i likhet med latinets imperf. 

 conatus. T. ex. Sap'edekan tahekanan, ban sap '-dareadea , jag 

 var nåra att, holl på att gripa honom . (men) jag kunde icke 

 gripa honom. 



Likasom det for passiv, medium och deponens och vid indirekt 

 objekt åfvensom af 3 dje konjugationen forekommer blott en prå- 

 sensform, så forekommer i nåmnda fall ock blott en imperfekt- 

 form bildad af pråsensformen genom tillågg af tahekan, således: 

 ok' kan-tahekan (passiv, deponens och direkt medium), johkan- 

 tahekan (indirekt medium i, kan-tahekan (vid indir. obj. efter in- 

 fixet; vid 3 die konjug. lagdt omedelbart till reduplicerade verbal- 

 stammen). T. ex. In-in n diet 1 kor e-ko eroKkan tahekana, då jag 

 såg dem , hollo de på att så. Sedaere ale aletehole mapak" 

 gopoJkan tahekana*, i gamla dagar hoggo vi ock sjålfve ihjål 



