Grammatisk Studie 6fver Santal-språkel 199 



våxlande med etl sådan! (ufuturn). Partikeln gå har forstår- 

 kande betydelse. 



\lll. Genom atl till verbals tam meo lågga i akii\ let\ \ 

 passh och indirekl medium (intrans.) len fås etl tempus f6r 

 id ril ii te n tid, som i \issa lall motsvarar franskans passé 

 antérieur. Del angifver <len i verbet uttryckta handlingen (till— 

 Btåndet) såsom fullbordad, antingen långl tillbaka i tiden 

 eller så atl dess vårkan genom en efterfoljande handling blifvit 

 upphåfd. Det brukas dårfor ock vid negationer i stallet for 

 aorist. 1. 



På skåmal hafva vi benåmnt detta teinpus aorist II. 



> 



E\. «Cere-ynn sap'kedea? » « Scq/ledean, phaskaoenae » . 

 iFångade du lbgeln?» «Jag hade fångat den, (men) han kom 

 undan«. llola c'edak' barn heclena? Hvarfor kom du ej i går? 

 Heclena'n, ado ban namlefmeten rnqrena, jag kom (eller hade 

 kommit), men då jag ej fann dig, vånde jag åter. 



IX. Genom att till verbalstammen, foga i aktiv lei -tahekan 

 i vid direkt objekt), at-tahekan (vid indirekt obj.), i passiv och 

 indirekt medium (intrans, form! len-tahekan bildas ett tempus 

 for forfluten tid, som uttrycker, att verbets handling ( till— 

 stand) a) fu 11b or dat s, men till sin vårkan up p haft s 

 fore en annan handling; b) var nåra att fullbordas, 

 men ej nådde sin fullbordan. 



T. ex. Auri-m hijuk're-n sap'lede tahékana, innan du kom, 

 hade jag gripit (och åter forlorat) honom. Kuikhon-in rakap- 

 lede tahekana, ado-n nurocokedea, jag var nåra (holl på) at draga 

 honom upp ur brunnen, så slåppte jag honom. Phaskaolen tahe- 

 kanan, ado ackate-ko sap'kedina, jag hade så når undkommit, 

 (men) så grepo de mig plotsligen. 



Reservativ -formens tempora åro, såsom vi se af den 

 skåmatiska Ofversikten, bildade analogt med motsvarande tem- 

 pora inom hufvudformen. Dess futur., pråsens, imperfekt, aorist, 



Orers. over d. K. D. Vidensk. Selsk. Forh. 1892. 1 i 



