Grammatisk Studie 6fvei Santal-språket. 211 



LrndcC T/iaL-itrr aairadea: «.\/nrut metankhanin rakap'kea.** 

 Thakur kailade masken och gade lill honom: »Mile du bringa 

 upp jord?« Masken svarade Thakur: »Om du befatter mig, vill 

 jag (I Bhould) bringa upp». 



Detta modus ar det i bone- och offer-formler bruk- 

 liga. T. ex. Ne tobrkhan, Jaherera, phalna manjhi nutumte sim 

 tiuh'iii emam éalamkana; mage khnsitr kusalte atanke, telakeam, 

 niagem éeree'ke marankea! * Se hår då, du Lundens gudinna, 

 i den och don (aflidne) hofdingens namn gifver och ofverlåmnar 

 jag ål dig en framledd hona; måtte du med vålbehag och yn- 

 ih'sI upptaga och mottaga den, måtte du finna behag i den och 

 anse den (såsom en) stor (gåfvai ! 



Il\ad åter angår le och len, så bildas dåraf tilisammans 

 med negationen oho 1 ) ett modus, som n ege ran de forsåkrar 

 något tånkt eller ifrågasatt. T. ex. Unithendo goro ohom 

 narnlea, hos honom får (flnge) du visst icke hjalp. Ohoko hed- 

 lena tehehdo, i dag komma de visst icke lalldeles icke). Olion 

 senocolema, jag låter dig alldeles icke gå (dåremot: ban sen- 

 oc'oama). 



Af samma le, len, hildas den ofvannåmnda «aoristiska» 

 imperativen (med an for indirekt medium), som angifver. att 

 befallningens utforande stållas i forhållande till någon annan 

 (tånkt eller uttalad) handling såsom foregående densamma. 

 T. ex. Nitok'do alom eneca, parhaolem 2 )! Nu må du ej leka, 

 lås forst! Kamilem, onakatem jomma! Arbeta forst, dårpå må 

 du åta! Heclenme, kom (innan du gor något annat =) genast ! 



Då till le, len fogas forstårkande parti ke In ge fås ett på 

 grånsen till tempus stående modus, som angifver verbets he- 

 grepp såsom tånkt, villkorligt och på samma gang foregående 

 i forhållande till (det utsagda eller underforstådda) hufvudverbet. 

 T. ex. iiKamile calatimeln «Hapen, kicricin agulege!« «Gå till 



1 ) Stundom står vid oho futurum, t. ex. oho hoyok'a, det sker visst icke. 



2 ) e i me bortkastas i regeln, då me suffigeradt imperativ foregås af vokal; 

 t. ex. sin-ka-m, dal-ko-m, idi-le-m, o. s. v. 



