216 Ernst Heuman. 



vulgår eller familiår, stundom komisk anstrykning; hoban — hoban 

 (enklitiska), hvarken — eller (= neque— neque). 



c. Adversativa. 

 Menkhan . men, utan (latin, sed) ; vid korta motsåttningar 

 brukas icke adversativ-konjunktion. 



Enreho (af pron.-roten en, postpositionen re och ho; egentl. 

 åfven i det fallet), dock, likvål. 



Bickom, snarare, hallre. Bankhan , om icke, i annat fall, 

 åljest. 



d. Kausala. 

 Ente (af ofvannåmnda en, egl. dåraf, således, ju) ty. 



e. Konklusiva. 



Onate, onaiqte, onateron (dåraf), dårfor, på grund dåraf. 



f. Komparativa. 



Cefleka — onkaleka, såsom — så (latin, ut — ita). I anslutning 

 till verb brukas i den relativa satsen 1 ) det postpositiva leka (m. 

 infinit modus), och i hufvudsatsen kan, men behofver ej, kom- 

 parationen upptagas med onkaleka; ja, man kan, på grund af 

 språkets formåga att verbalisera alla mojliga ord , stundom ut- 

 trycka båda komparativ-satserna i ett enda verb. T. ex. hun 

 uduk , at , 7neleka, onkaleka kamime, gor (arbeta) så som jag visade 

 dig. Detsamma kan ock heta: ihin uduk'afmeleka kamime, eller: 

 inih uduk' af melekaeme. Amem hukumadinlekaket'an , jag gjorde 

 (på sått) såsom du befallde mig. 



g. Temporala. 



Ado, dårpå, vidare. Khan med dess forstårkta former 

 khange och endekhan, då, dårpå. 



Anri, ånnu icke (forenas alitid med tempus futur.) ; auri — 

 dhqbie, ånda till dess att, forr ån (med futur. i infinit modus). 

 T. ex. Aurie calak'a? Har han ånnu ej gått? Aurim hukumae* 



J ) Denna kommer alitid forst i santali; jiimfor hårmed den under pag. 206 f. 

 omnamnda, relativa satsforbindelsen. 



