226 Ernst Heuman. 



gdireye idikoa koraren eiigai apaf ar atoren mif bar hor. då 

 giftasmåklaren anlåndt, for han tidigt (dem, nåmligem ynglingens 

 mor och far samt elt par af byns folk bort itill brudens hemi. 

 Stundom kan ock någon eller några af de adverbiala beståm- 

 ningarne såttas efter predikatet. såsom ett forklarande tillågg 

 eller fur eftertrvcks skull. — Adjektiv- och genitiv-attribut gå 

 alltid omedelbart fore sitt hufvudord : beståmmes ett substantiv 

 af både adjektiv- och genitiv-attribut, sluter sig adjektivet nar- 

 mast substantivet, t. ex. uniren maran hgpgn. hans store 1= åldstei 

 son. iiiafc' bhage-utgr hcric . min basta klådnad: onko motoren 

 dhorom-utqr Jior . den råttrådigaste ibland dem. 



Hvad angår satsernas inbordes forhållande. så komma i 

 regeln bisatserna forst, då de åro uttryckta genom verbets ad- 

 verbiala former (på -khan. -le-, len-khan. -kate. -reho, -le-, 

 -hn-reho. eller substantivum verbale i casus obliquii. men dår- 

 emot efter hufvudsatsen. då de inledas genom konjunktion. Vi 

 hafva redan forut nåmnt. att då en sats" relativa stållning år 

 uttryckt genom inflnit modus, satsen går forut stodjande sig 

 pa korrelatet, samt att i komparativa satser, den relativa stadse 

 går forut. 



Ex. Mit' hor jahåe janoar ekene saraekhan. ar uni janoar 

 etak' hore tunggc lekhan , uni tunggc kede hgr phgriye hama *. 

 Om en man blott sårar något djur. och en annan dodskjuter 

 samma djur, så får den. som dodskot det. frambogen. Xoa 

 purire rin gkge bako halaotolekhan . hana purireko sidikoa . ar 

 emokteak? bgnuk 'takote dea haria khalkate bulunko erak'a , ar 

 bogeyena menkhan arhoko noidcakoa *. De som hår i vårlden 

 ikke betalt sin skuld, dem kråfver man i andra varlden, och då 

 de icke hafva något ått gifva. flår man af \kltalkate. ixdsipa>ri: 

 rygghuden och stror salt dårpå. och då det tillfrisknat , gor 

 man an en gang på samma sått med dem. Ayup'enkhan birkhgn 

 odokkate gipitic thenko calak'a. då det blifvit afton . går man 

 ut \odokkate) ur skogen till den gemensamma hviloplatsen {gipitic 

 af gitic\ lågga, ss. intr. ligga). 



