I Møde. 4x c 39 24. Pebr. 



Den her paapegede Fejl er ikke enestaaende; der lindes i 

 Afhandlingen foruden forskellige mindre l nøjagtigheder ogsaa 

 andre alvorlige Fejl. Vi skulle saaledes nævne, al Forfatteren 

 ved Behandlingen af del ftandintegral , sum benyttes lil Id- 

 ledelsen af den Riemannske Formel for Antallet af Rødderne 

 i £[t) = indenfor en given Begrænsning, uden Bevis bort- 

 kaster en Del af Integralet, som ikke kan antages at forsvinde. 

 Ligeledes er et indirekte Bevis for, tit de omtalte Rødder alle 

 ere reelle, i det mindste i formel Henseende ukorrekt. 



Disse Fejl , som for en stor Del gøre de fundne Resul- 

 tater illusoriske, faa saa meget større Betydning, som der i 

 Afhandlingen ikke paa noget afgørende Punkt fremføres egent- 

 lig nye Synspunkter eller Methoder, som kunne tjene til at 

 kaste nyt Lys over Æmnet. De virkelig originale Bidrag, som 

 Forfatteren efter enkelte Antydninger at dømme vilde have kunnet 

 give . ere slet ikke gennemførte og kunne derfor ikke komme i 

 Betragtning. Og om end det maa erkendes, at lian i De- 

 taillerne paa flere Punkter har lagt megen Kundskab og Fær- 

 dighed i Behandlingen af indviklede Problemer for Dagen, saa 

 kunne vi dog ikke skønne rettere, end at Arbejdet i sin Helhed 

 maa betegnes som umodent og ikke kan anses for en fyldest- 

 gnrende Besvarelse af den stillede Opgave. 



Vi maa derfor indstille, at den udsatte Pris ikke tilkendes 

 Forfatteren. 



Julius Petersen. H. Valentiner. J. Gram. 



Affatter. 



I Henhold hertil vedtog Selskabet, at der ikke tilkendes 

 Forf. nogen Pris. 



Redaktøren fremlagde andet og sidste Hæfte af 6te 

 Rækkes Bd. I afskrifternes historiske og filosofiske Afdeling, inde- 

 holdende: Jap. Steenstrup «Yak-Lungta-Bracteaterne, Ar- 

 chæologernes nordiske Gruppe af Guldbracteater fra den ældre 



