l.Decbr. -fs 54 ^ 13. Møde. 



hvilken Rruno udtaler sig i sine Skrifter, og med hans Optræ- 

 den i Udlandet, vil man komme til det Resultat, at han har 

 følt sig overvejende frastødt af Protestantismen , hvis Skygge- 

 sider han havde rig Lejlighed til at kende, medens han stadig 

 har følt Beundring for Katholieismen som Kulturmagt og som 

 opdragende Institution. Tillige har han ment, at hans filoso- 

 fiske Ideer og særlig de Konsekvenser, han uddrog af den ko- 

 pernikanske Hypothese, meget vel vare forenelige med Tilslut- 

 ning til Kirkens Lære. Han har haabet at vinde Paven for 

 denne Opfattelse og arbejdet i denne Retning baade før sin 

 Fængsling og medens Dødsdommen svævede over hans Hoved. 

 Mon sin frie Overbevisning har han ikke villet opgive. Det 

 tragiske i hans Skæbne beror paa det illusoriske Haab om at 

 kunne stemme Kirken forsonlig overfor de nye Tanker. Havde 

 han ikke haft dette Haab , var han næppe vendt tilbage til 

 Italien. 



Professor Dr. Joh. Steens trup fremlagde det paa Rog- 

 listen opførte Exemplar af J. Lair: «Etude sur la vie et la 

 mort de Guillaume Longue-Epée« og knyttede dertil nogle Re- 

 mærkninger. 



Fra den historisk-filosofiske Klasse var indkommen følgende 

 Skrivelse: 



Ifølge Vedtægternes g 22 kan Videnskabernes Selskab, for 

 saa vidt den historisk-filosofiske Klasse dertil tinder Anledning, 

 hvert femte Aar i December Maaned belønne et i de foregaa- 

 ende fem Aar udkommet Skrift af en dansk Forfatter, hvori 

 denne paa en udmærket Maade har behandlet Æmner af de 

 sproglige og historiske Videnskaber, med den Madvigske Æres- 

 medaille. 



Den første Gang, da denne Medaille saaledes kunde bort- 

 gives, i December 1888, fandt den historisk-filosofiske Klasse 

 ikke Anledning til at gøre noget Forslås. I Aar derimod har 



