1 14 Ludv. Wimmer. 



Høvding Olav i Begyndelsen af det 10de Aarh. i Gorm den 

 gamles Dage sat sig fast i Egnen om Hedeby, hvor han og 

 lians Slægt i et længere Tidsrum opkastede sig til Herskere 

 med Navn af 'Konger'. Olavs Sun Gnupa, der havde ægtet 

 den sønderjyske Jarl Odinkars Datter Asfrid, følger sin Fader 

 i Regeringen, og hans Magt voxer saaledes, at han overmodig 

 truer sine Naboer baade mod Syd og Nord. Han blev dog 

 snart ydmyget: Henrik 1 overvinder ham 934 og tvinger ham 

 til at lade sig døbe. Da han senere , efter at have sluttet 

 Forlig med Saxerne , søger at udbrede sit Herredomme videre 

 over Danmark, drager Gorm imod ham, overvinder og fælder 

 ham. Gnupas Enke Asfrid og deres Sun Sigtrygg styrer endnu 

 Higet nogle Aar efter hans Død, indtil Harald omtr. 950 fælder 

 Sigtrygg, til hvis Minde Moderen rejser de tvende Runestene. 



Prof. M. kan ikke bringe min Fremstilling i Samklang med 

 Adams Beretning, og i ubetinget Tillid til denne Hjemmels- 

 mands Ord hævder han, at Olavs og hans Sønners Regering i 

 Danmark maa ligge forud for Gorm den gamles Tid; ti Adam 

 furtæller disse Begivenheder, fur end han taler em Gorm. Adam 

 meddeler heller ikke. at Gorm har fældet Gnupa, og at Harald 

 har fældet Sigtrygg. Om denne sidste har han tvært imod en 

 helt anden Beretning: cumque parvo tempore regnasset, eum 

 Hardegon , filius Suein , veniens a Nortmannia privavit regno. 

 «0ber diese worte sagt Wimmer nichts« , tilføjer Professor M. 

 Jeg skal strax komme tilbage hertil , da det er mig en Glæde 

 nu at faa Lejlighed til at udfylde dette Hul i min Afhandling. 



Prof. M. fortsætter (S. 21): «Wenn Olafs sohn duren Gorm 

 und Sigerich durch Harald iiberwunden und getotet worden 

 vvitre, dann hatte kunig Sven diese ruhinestaten seiner allgemein 

 bekannten almen vor allem im gedachtnisse festgehalten. es ist 

 schleehterdings unmoglich , dass er oder die tradition des dån. 

 konigshauses, die ans seinem munde spricht, diese taten ver- 

 wechselt haben sollte mit dem erfolgreichen einfall eines 

 'Hardegon, filius Suein' ans Nor\vegen». 



