Bemærknlngei om VedeUpang-Stenenes Tid. 117 



Adam da ikke faa Plads til Olai og Gnupa, da han Ble1 ikk* 

 vidste, at de havde hafl noget Sammenstød med Gorm. Man 

 satte dem derfor og maatte nødvendigvis sætte dem fdr den 

 samtidige danske kun-.' Gorm. Men kdam \ « '• < I ikke, siger 

 Prof. M.. al Gorm har fældet Gnupa, og en saadan Bedrifl af 

 en at sine Forfædre \ i 1 « I e Sven Estridsdn selvfølgelig have 

 bevaret i Erindringen og have meddelt Adam. For Sven Estrid- 

 sOns Vedkommende kan jeg gærne indromme Muligheden 

 heraf — netop fordi jeg kender idam saa godt. Hvis Sven 

 Estridson virkelig havde fortalt ham. at Gorm havde udfort en 

 saadan Bedrift, tvivler jeg nemlig ikke om, at Adam med sin 

 bekendte Sandhedskærlighed ganske simpelt vilde have fortiet 

 det. Det knude nemlig aldrig falde ham ind at sige nogel 

 godt om den Gorm, som han hadede med sit kristne Hjærtes 

 bele Inderlighed, hvem han som hekendt med Fordrejelse af 

 hans Navn kakler den grusomme 'Orm'« (crudelissimus vermis). 

 Desuden har Gorm jo efter Prof. M.s egen .Mening fældet 

 Gnupa II: men om denne Bedrift véd Adam lige saa lidt som 

 om Gnupa Is Død. 



Prof. M. har imidlertid endnu en Hovedindvending mod 

 mig. Medens jeg nemlig, stottet paa Runestenene |\ edelspan^- 

 Stenene og den store Jællinge-Steni. lader Harald fælde Gnupas 

 Son Sigtrygg omtr. 950. har Adam en positiv Meddelelse, som 

 efter Prof. .M.s Mening slet ikke kan forenes hermed, idet han 

 fortæller om Sigtrygg ihos ham Sigerich): cumque parvo tem- 

 pore regnasset, eum Hardegon, filius Snein, veniens a Nort- 

 mannia privavit regno. Prof. M. bebrejder mig S. 21 og i 

 stærkere Ord S. 19, at jeg ikke har sagt noget om denne be- 

 tydningsfulde Sætning. Ganske vist har jeg i min Afhandling 

 ikke udtalt mig direkte om disse Ord hos Adam. Men jeg 

 har selv (S. 30) anfort dem. og hvilken Betydning jeg har lagt 

 i dem. fremgaar jo klart af min Afhandling, idet jeg S. 35 siger. 

 at 'det omtr. 950 lykkedes Harald Blaatand at fælde 

 Sietrvgg." Jeg har altsaa henregnet Adams Kortælling om 



