Bemærkninger om Vedelspang-Ste ||!i 



aing bører jo imidlertid til de mange I rigtigheder bos 

 ham, der i hverl Kald maa underkastes Rettelse. Spfl 

 maalet er farsi og fremmest, bvilkel Navn der skjuler sig 

 i det miiiili^t- 'Hardegon'. Her er naturligvis en vid Mark 

 for Pantasien, og en sikker kfgdrelse vil næppe nogen- 

 sinde kunne træffes. Naar man stiller sig klarl for Oje 

 idams Mangel paa Evne til baade al opfatte og fremstille 

 de historiske l»ei:i\eiilie<ler . foler jeg dog lige over for 

 denne Forfatter ikke nogen særdeles stor l>etænkeliiihe<! 

 ved al erklære hans Hardegon. filius Suein, veniens a 

 iVortmannia* t'or en ved en dække Fejl og Misforstaaelser 

 fremkommen Forvanskning netop af Harald Blaatand 

 — Bardegon er da Forvanskning af Baraldus (Harold - 

 lilins Snein er Misforstaælse for pater Suein, idet Adam 

 ikke har opfattet, at Talen i Virkeligheden var om Harald 

 Blaatand og Sven Tjugeskæg, og i 'veniens a Nortmannia' 

 finder jeg en af Adam slet ikke forstaaet Hentydning til 

 Haralds Norgestog, hvorom jo ogsaa Jællinge-Stenen vidner. 

 Men jeu indrummer selvfølgelig, at alt dette er dristigt, 

 Og at det i Virkeligheden er at overhugge den Knude. 

 som jeg ikke paa anden Maade sér mig istand til at løse. 

 Jet: skynder mig ogsaa at tilfoje, at det kun lige over for 

 en Forfatter som Adam kunde falde mig ind at benytte 

 denne Methode. Kan det imidlertid lykkes en Historiker. 

 hvad jeg dog meget tvivler paa, at give en slaaende For- 

 klaring af »Hardegon, filius Suein, veniens a Nortmannia" 

 som en fra Harald Blaatand forskellig norsk Høvding, 

 der overvandt Siglrygg og hemægtigede sig hans Rige, 

 skal je^r gærne hoje mig derfor. Man vil let sé, at min 

 Fremstilling i saa Fald kun i et enkelt temmelig uvæsen- 

 ligt Punkt vil blive modificeret, idet nemlig den norske 

 Høvding N. N. maa indsættes i Steden for Harald som 

 Sigtryggs Overvinder; men Harald har da kort Tid efter 



