Det store Sølvfund ved I destrup (I Aarsherred 1891. 147 



sum lier naa op ovw Knæet, og med Snøresko (iver Støvle- 



l'ndderne. 



Fvrques-Ringbm ora Halsen kun, som paa el andel Sted i 



Afhandlinge ttales og ogsaa findes berørt af Dir. S. Muller, 



ikke betegne Manden som gallisk, og ligesaa lidt kunne de høje 

 Hjortetakker, Figuren bærer, særkende ham som Cernunnos; 



thi samme Sir Alexander B u ru c s. <lcr saa karakteristisk 

 bavde omtalt den skythiske eller tartariske Drag! Iios Osbe- 

 kerne. autorer jo ogsaa om de Tatarer, (\ev boede nær Kokan, 

 h\or paafaldende del havde været ham, at deres »Høvdinge" 

 eller mythiske Helte afbildedes med Hjorte horn paa 

 Hovedel og jo hojere Værdighed), Heroerne tillagdes, desto 

 større Takker anbragte man paa deres Hjelmhuer (skulkaps). 



Fremdeles gjaldt del den store (X; oli i samme al- 

 mindelige Dragt, kun med højt blottede Arme fremstillede, 

 hjelmklædte Figur eller «F yrste», der ruller Hjulet 

 — det i alle buddhistiske Lande almindelige, seh 

 fra de ældste Tider brugte Symbol for Religions- 

 stifteren, der skikker sin Lære ud i den vide Verden og 

 styrer dens Gang. « Hjul styrer« [Cakravarti) er jo der- 

 for ogsaa den gængse Betegnelse for den fuldendte Buddha. 

 (Kun som et Exempel paa Øjebliks-Fejlsyn, der ere blevne 

 staaende, maa det naturligvis betragtes, naar Dr. S. M. her lader 

 Busten at' det dvergagtige Utyske eller Skiftingen, tilhøjre paa 

 Tavlen, have nogetsomhelst med Hjulet og dets Bevægelse al 

 gørei. iol. (54.1 



Endvidere \ ildæslet (VII: 48 — 49) eller (?) Enhjør- 

 ningen med sit «En-Horn», der i en sluttet Bække af tre 

 Individer og med to lignende Rad<ker af 3 mindre Udyr i Rovdyr- 

 Masker, sees urokkelig af trodse de paatrængendes Forsøg paa 

 at drive dem bort. Hyret tør ikke med Grund betegnes som 

 «Oxe»i eller beslægtet med "(Ken paa Tab. XFV» , og heller 

 ikke som oogen Medspiller i en Tyrefægtning (49. 63). Indtil videre 



