I i,s Japetus Steenstrup. 



tør hele Tavlen vistnok helst o[)t'attes som Gengivelse af Le- 

 dendernes tredobbelte Vagtkæde af Dæmoner og l dyr paa 

 de højeste, snedækte Bjergpasser imod Buddhist-Udsendingers 

 Indtrængen. 



Ku de lig en kunde ogsaa herhen regnes i\II ., , 001 den 

 vingede Drageform med Hestens Forfødder og Hoved, som 

 Dr. S. \1. mente nok kunde gengive en klassisk eller halv- 

 klassisk Hippocampus. uagtet de flere af ham paaviste 

 væsentlige Uoverensstemmelser: men Orientationen mener dog 

 heri snarere at se en Tilnærmelse til Dragen, som den 

 fremtræder i østasiatiske , japansk-kinesiske Tegninger eller i 

 visse tibetanske Opfattelser af Slangen «Lu». 



Til Slutning ledsager Forf. sin Orientation med en kort 

 Fremstilling af det kejtede og ubehjælpsomme, der i alle 

 Kimirerne gik ved Siden af en i visse Retninger ikke ringe, 

 men særlig begrænset teknisk Uddannelse; den havde 

 ofte ikke blot bragt Beskuerne i Tvivl om den rette Opfattelse, 

 men ogsaa, som Erfaringen fra det første Forsøg paa Tolk- 

 ningen noksom viste, ledet Tanken ind paa urigtige Veje. 

 Hertil knyttedes da nogle Bemærkninger om den Forskel, 

 der helt igennem viste sig imellem Sølvpladernes og 

 Guldbrakteaternes Tegnekunst, uagtet der af Hensyn til 

 Fællespræget i Dragt og religiøse Skikke m. m. maatte hævdes 

 et vist almindeligt Slægtskab imellem de to Folke- 

 stammer, fra hvilke disse to Grupper af Oldtidsminder fra 

 omtrent samme Tidsrum maatte antages at hidrøre. Ube- 

 hjælpsomheden i al perspektivisk Opfattelse satte derimod 

 den paa Sølvpladerne aabenbarede Tegne-Evne paa en paa- 

 faldende Maade ned i Nærheden af H e 1 1 e r i s t n i n g e r n e s 

 Tegnekunst og i Klasse med denne. 



