Bemsrkn, om Vedelspang-Stenenea Tid "-' de to < paei 207 



Stene fra Tryggevælde og Glavendrup, der af Prof. W. sættes 

 til omtr. 900, bruger a og a foran Nasaler i Flæng. Hvad siger 

 jeg du om ,it't v Nojagtig del Bamme, som Prof. W. har Bagi i 

 Pestskriftet. Jeg Biger (S.32): 'a i at'i paa begge Vedelspang- 

 Stenene er, som Wimmer selv paa S. 23 i vorl Festskrifl med 

 Styrke fremhæver, af en helt anden \rt end de senere som 

 Følge af >\ mulen Nasalering opkommende a for a og a for a\ 

 Prof. W. siger paa del anførte Sted, efter me<l Rette at have 

 afvisl en Konjektur, der paa den fdrste Vedelspang-Sten 

 i Stedel for an i [q'-vrf] vilde læse ank: •Denne Skrivemaade 

 (ank med al kendes dog ellers først fra en Tid, da a og a 

 brugtes iflæng, hvorimod aft, al'tii-t ogsaa kan findes i en Tid, 

 da de to Tegn og Lyd endnu holdes noje ud fra hinanden'. 

 \t a i aft giver Prof. W. derefter en særlig Forklaring, som 

 jeg i Anmeldelsen akcepterer. 



Da jeg i INov. 1892 havde forelagt Prof. W. et Korrektur- 

 aftryk af min Anmeldelse og han derefter havde meddelt mig, 

 at han ikke kunde være enig med mig m. H. t. Vedelspang- 

 Stenenes Tid, vilde jeg meget gerne vide hans Grunde, da jeg 

 i de anførte Præmisser, der indeholder det, det kommer an 

 paa. ikke kunde finde nogen Fejl. Jeg spurgte ham derfor 

 (i \ idensk. Selskabs Mødei d. 2den Dec, om han da tog sin 

 Forklaring af aft tilbage, ved hvilken han havde ydet mig en 

 Støtte, eller hvad han ellers havde at indvende. Han svarede, 

 at han ikke tog sin Forklaring tilbage: hvad han havde at ind- 

 vende, kunde han ikke godt sige mig nu, det skulde han nok 

 vise mig senere. 



Da jeg antog som en Selvfølge, at Prof. "\\., saalænge han 

 fastholdt sin Forklaring af Formen aft, ikke vilde afvise denne 

 sin Forklarings nødvendige Forudsætninger og Konsekvenser, 

 ventede jeg, at han i sit Foredrag vilde fremkomme med noget 

 helt nyt paa runologisk Omraade. som jeg ikke havde kunnet 

 vide. noget der, trods de korrekt brugte Runetegn a og a og 

 Formen aft. som denne er bleven forklaret af Prof. W., af- 



