Bemærkn. om VedeUpang-Stenenea [id og de to Gnupaer. 216 



klaring Kun kunne forstaas, naar del ligeledes ble\ betragte! 

 som bistorisk Skrivemaade, overleverel fra den aasalerende 

 Periode, indenfor hvilken del kunde forklares som skel er. 



Jeg kan ikkr se andel, end at Prof. W. enten, hvis han 

 vil rastholde sin Forklaring af alt. hvad jeg anser for del 

 rigtige, maa tage Bil 'umulig 1 tilbage; eller, hvis han vil 

 fastholde sil umulig, maa antage, at Lydene a og a var 

 faldne sammen og de to Tegn undtagen i al't brugtes historisk, 

 altsaa udtrykkelig opgive det i Pestskriftet udtalte, at de to 

 Lyd endnu holdles nnje ud fra hinanden, og opgive sin For- 

 klaring at'ai'i. saml gendrive tU'n givne Forklaring og bevise 

 at Denasaleringen var indtraadt; eller han maa slaa ind paa 

 en Vej, som jeg ikke linder nogen Antydning af hos Prof. W., 

 som jeg heller ikke, hvad Forklaringen af al't angaar, anser 

 for rigtig og som jeg heller ikke tror, vil berettige Prof. W. 

 til sit mi mulig længer tilbage end til 9o0» , en Vej som jeg 

 nærmere skal vise i en Note 1 ); eller han maa vise os, hvad 



] ) Idet jeg har forsøgt at sætte mig ind i Prof. W.s mulige Tankegang og 

 se Sagen fra hans Standpunkt, har jeg fundet følgende som tænkeligt. 

 Man kunde antage, al a ved Denasaleringen ikke umiddelbart hlev — a 

 og at Skrivemaaden alt stammer fra en Tid, hvor Denasaleringen var 

 indtraadt, men Lydene a og a endnu ikke faldne sammen. Dersom 

 Nasaleringen var forhunden med en kvalitativ Modifikation af Vokal- 

 lyden (s. ovenfor S.210), kunde Dobbeltheden a og a endnu en Tid 

 lang have betegnet denne kvalitative Forskel: a kunde saaledes have 

 betegnet [a, OB som) 'wide vowels', a de tilsvarende Lyd som narrow 

 vowels'. Hvis nu auft paa Glavendrup-Stenen , som Prof. W. antager, 

 betegner 'nærmest øff, kunde a i aft paa Vedelspang-Stenene muligvis 

 have betegnet den af ham antagne Lyd 'nærmest </ som 'narrow vowel'. 

 — Sammenblandingen af de to Runetegn a og a i Aarhumlredets anden 

 Halvdel vilde altsaa, hvis Sagen har forholdt sig saaledes, have yærel 

 en Følge af Sammenblandingen af 'wide vowel' og 'narrow vowel', 

 medens Denasaleringen vilde have varet aldre. Men Prof. W. vilde 

 næppe med Bestemthed kunne paastaa, at Skrivemaadeo alt 'umulig 

 kunde sa'ttes længer tilbage end til Aar 950', at den vilde være umulig 

 Aar 935, d. v. s. at den Mellemperiode, der efter Denasaleringen holdt a 

 som 'narrow vowel' og a som 'wide vowel' ud fra hinanden, i det 

 bojeste kunde have \aret c. 15 Aar, umulig 30 Aar. Om Aarstallel 935 

 s. Slutningen af nærværende Artikel. Længer tilbage i Tiden end til 



