linii.it ku. om V'edelspang-Steneuea rid og de to Gnupaei 217 



den, al der ved Siden af den ældre ikke nasalerede Form med 

 Rodstavelsen af-, der Bvarer til græsk bit- i i'i-'.aitz. eng 

 virkelig har existeret en nasalerel Form med Rodstavelsen 

 amf- Foran del sufflxale t, altsaa, med i-Omlyd, ved Siden af 

 del ikke nasalerede æ/t, <ifiii,. el sporadisk forekommende "//. 

 nftii;. der kunde være opstaael paa samme Maade, som r. Ex. 

 tysk aonst, mht. sunst ved Siden af den ældre Form uden ftasal 

 sust, sus, ty>k gerning ved Siden af genug, maaske angelsax. 

 ddhtor 'Datter' af *dghtor ved Siden af <Ih oprindelige doktor. 

 \t en saadan Analogidannelse "i't. skrevet aft. der ved Dena- 

 saleringen vilde være falden sammen med æfi (aft), forsi skulde 

 være mulig kort for Denasaleringen , kan slet ikke bevises. 

 Om en saadan analogisk Form kan \i, for den Tid der kan 

 komme i Betragtning, a priori kun sige, at den kun kan være 

 opstaael hvor Forbilleder for den har været tilstede, men af 

 saadanne fandtes jo i dette Tilfælde fra den ældste Tid talrige. 

 iDesuden maa et tertinm comparationis have været til, men et 

 saadant kan, ogsaa i sikre Tilfælde af Analogi, tit vanskelig 

 paavises.) Ad empirisk Vej kan vi ikke med Sikkerhed be- 

 stemme Tiden for en saadan analogisk Forms Opkomst, aller- 

 mindst hvor .Mindesmærkerne er saa faatallige som det ilde og 

 10de Aarh.s Runeindskrifter. Hvor hyppigt ser vi ikke for 

 saadanne Perioders Vedkommende, hvor Kilderne er mere end 

 tusende Gange saa rige, at vi kan tage Fejl ved Bestemmelsen 

 af. fra hvilken Tid en saadan Form forekommer. Hvor tit 

 har \i ikke >et . at en Form om hvilken der i Grimms Deut- 

 sches Worterbuch siiie>. at den forst forekommer hos den og 

 den Forfatter f. E\. i det 17de Aarh., senere er bleven paavisl 

 et halvt eller helt Aarhundrede tidligere eller endnu længere 

 tilbage, argumenter e silentio kan hvert Ojeblik ved nye Fund 

 omstødes. 



Medens Prof. \\ . for den nyfundne Stens Nedkommende 

 paa runologisk Omraade ikke har noget andet Bevis for sin 

 Kronologi end Formen aft. har han for den ældre, svenske 



Overs, over D. K. I>. Vidensk. Selsk. Forh. 1893. 15 



