23lj Herman Moller. 



Aarh. i Gorm den gamles Dage ser vi en Vikingeflaade drage 

 nd fra Sverigs Kyst . . .' »Es geschah zn den Zeiten Gorms 

 des Alten — das klingt, als ob icli einen historischen Roman 

 anfinge»: med disse Ord begynder R. v. Liliencron, der akcep- 

 tererWimmers Resultater, den tilsvarende Fremstilling (Deutsche 

 Rundschau, April 1893 S. 56). I sit Foredrag sagde Prof. W. 

 S. 11S (4) f. : 'Ifølge min Fremstilling, der er bygget paa 

 Kombination af Indskrifterne med de skrevne histo- 

 riske Kilder [udhævet af mig], har den svenske Høvding Olav 

 i Begyndelsen af det 10de Aarh. i Gorm den gamles Dage sat 

 sig fast i Egnen om Hedeby'. Prof. W.s 'i Gorm den gamles 

 Dage' forstaas af alle Læsere og skal ogsaa aabenbart, som bele 

 Fremstillingen viser , forstaas : 'i Gorm den gamles Kongetid' 

 (saafremt Ordene kun skulde betyde : 'i Gorm den gamles Levetid*, 

 altsaa medens han mulig var Dreng, vilde jeg slet ikke oppo- 

 nere mod dem , thi saa vilde Tidsbestemmelsen 'i Gorm den 

 gamles Dage' — jeg mener her kun disse Ord, ikke det fore- 

 gaaende 'i Begyndelsen af det 10de Aarh.' — uden Tvivl være 

 rigtig). Jeg vilde nu meget gerne vide , hvilke 'skrevne histo- 

 riske Kilder' der er saa paalidelige, at de kan sige Prof. \V., at 

 Gorm, der senere kaldtes 'den Gamle', var Konge i Danmark i 

 Begyndelsen af det 10de Aarh. Eller hvilke -samtidige Monu- 

 menters uforvanskede og netop derfor uforkastelige Vidnesbyrd' 

 bar sagt ham det? (S. 122 i Foredraget siger Prof. W. , at 

 Hovedbeviset for hans Opfattelses Rigtighed og mod mig 'ikke 

 skal søges i de gamle Krønikers forvirrede Meddelelser, men 

 hviler paa en sikrere Grund, nemlig de samtidige Monumen- 

 ters uforvanskede og netop derfor uforkastelige Vidnesbyrd'). 

 Der gives ingen ældre og ingen paalidelig, skreven Kilde og 

 intet samtidigt Monument, der kan sige os det, og der lever 

 ingen Historiker i Landet eller udenfor Danmark, der véd, at 

 Gorm var Konge i Begyndelsen af det 10de Aarh. (vel at mærke, 

 naar vi forstaar Aarbundredets 'Begyndelse' ikke som dets første 

 30 — 40, men som dets første 10 — 15 Aar), medens det nok kan 



