260 Herman Møller. 



Hvad Saxo p. i 68 horetter orn , at Gorm skulde have ladet 

 Kirken i Slesvig nedrive, og ligeledes hvad Adam (I 57) i uden 

 Tvivl overdreven Form har hørt af den danske Biskops Mund om 

 Fjendtligheder mod Kristendommen i Danmark tor 934, er uden 

 Tvivl med Urette kommet paa Gorms Regning 1 ), medens det i 

 Virkeligheden var den svenske Kongeæt, der indtil 934 spærrede 

 Vejen for Kristendommens videre Fremgang. Om denne Kongeæt 

 indtil Gnupas Daab 934 gælder, hvad Adam I 54 heretter, 



tro, at denne Forfatter, der samvittighedsfuld som faa Historieskrivere i 

 Middelalderen jævnlig anfører sine Kilder, og hvis subjektive Troværdig- 

 hed hvert Fremskridt i vor historiske Viden bringer til at, staa i et bedre 

 Lys, af ira eller studium kunde fortie en i hans Ojne sikker historisk 

 Kendsgerning, der >ar af den Beskaffenhed, at han ifølge sit Værks Be- 

 stemmelse nødvendigvis burde have medtaget den. Hvad det specielle 

 Tilfælde angaar, saa kunde Adam fra sit Standpunkt umulig be- 

 tragte Gorms Sejr over Gnupa som 'noget godt', som der kunde være 

 mindste Anledning til at fortie af Had til Gorm; snarere kunde Adam, 

 der ikke skrev en politisk Danmarks Historie, men en Historia Hamma- 

 burgensis Ecclesiae, have betragtet den ene hedenske Konges Sejr over 

 den anden som en for hans Kirkes Historie fuldstændig ligegyldig Sag. 

 Havde Adam derimod vidst (hvad han sikkert ikke gjorde), at. Gnupa var 

 døbt, kunde han kun have betragtet Gorms Sejr over Gnupa, hvis han 

 havde kendt den, som 'noget ondt'; at han i saa Tilfælde baade vilde 

 have meddelt Gnupas Daab og hans senere Nederlag , kan ikke be- 

 tvivles. 

 J ) (den Gorm), saaledes fortsætter Prof. W. , 'hvem han som bekendt med 

 Fordrejelse af hans Navn kalder "den grusomme 'Orm > (crudelissimus 

 vermis)'. Det danske Ordspil 'Orm' kan dog umulig komme paa 

 Adams Regning, og 'grusom' er, hvis det er en Fordrejelse af Navnet, 

 altsaa et Ordspil, ligeledes dansk (grynt 'grum'). Men til Navnet 'Orm' 

 indfandt dette Epitheton sig vist i Dansk af sig selv: Ordet 'draco' (i By- 

 Aarb., Ser. r. D. 1 151) oversættes 'then grømmæ orm' Nye D. Mag. V 165. 

 Adams 'crudelissimus vermis' er ikke andet end en Gengivelse af et 

 dansk 'grymmæ Orm': baade 'grymmæ' eller 'crudelissimus' og 'Orm' 

 har Adam sikkert hørt af den danske Biskop. Ligesom mange yngre 

 danske Kilder fortæller om Grusomheder mod de Kristne under Gorm 

 og om en 'persecutio Gormoniana' (Ser. r. D. I 269. 336), har ogsaa yngre 

 danske Kilder om Gorm 'regnal crudeliter' (smst. I 269) og 'crudelissi- 

 mus' (smst. I 116. 231). 'Orm' (o: 'slange', 'draco'), af Adam oversat 

 'Wunn' (T'unn'), er enten af Biskoppen eller af Adam paa Latin gengivet 

 ved 'vermis'. 



