Bemærkn. ni Prof. Wlmmeri Afsluttende Bemærkn - 



principiel Fonkel mellem lin og muh filologiske Methode Ul Ugunst 

 for mm En Fejl i »m eller anden Præmiss« k;m i øvrigl ikk.- nedsætte en 

 Videnskabsmands Methode, hvad [eg, efter al have søgt al paavise, at min 

 gerede Kollega tiavdc bogaaei en Pejl i l; - S li udtrykkelig har 



fremhæve! Pro W bemærkoi 8 282 De stnok kun et meget flygtigt 



Blik, Prof. M. nuler mit Fored - »kan bar kastet paa 



■ 1 •- 1 • regning .>i Skovlænge- Stenen, som j>-_' ved den Lejlighed fremlag 

 i > e 1 1 • - er fuldkommen rigtig -• ikk«- kunde studere leg gen grundig 



Ojeblik, hvor ilft regnede ned paa mig med kollegiale Bøfligheder, \il 



enhver let kunne begribe, leg - bl. a., ;it Stenen, i Modsætning til Wormi 



havde ajstarpr som ProtW. meddelte S.12 - »pi hvad 



Lierede vidste fra 'Die Runenschrift - - - k-Buner i 



Slutningen. Af de Punkt.-! som ProLW. goi Brug al pos v 283, er det 

 kun Formen [>asi i Slutningen af foist<- Linje ol- Skilletegnene i Ij •_ 

 af Linjerne, som jeg i den Del af el Minut, i hvilken jeg saa Tegn i i - 

 ikk.' har lagl Mærke til. At \i nu am. St. for forste GaiiL' har faaet en 

 paalidelig G - af Skovlænge-Indskriften, Baavidt mk' bekendt den fi • 



aflentl -- Geng »e af denne Sten overhovedel Biden Worms l» - 

 det \ . gsti Udbytte af Pr<>f. W.5 Bidste Artikel. 



Ved Skovlænge-Sten« tmelse -'ik jeg ud fra en bestemt Forud- 



sætning, nemlig den. at dens aftin intet har med Denajaleringen at - 

 •la Stenen eller? ikke blander a og a: skulde Forudsætningen være urigtig 



df. . kan jeg selvfølgelig ikke gore Krav paa et rigtigt Resultat. Uge saa 

 lidt som Prof. W.s liesultat for Vedelspang-Steiiem- kan være rigtigt, naar 

 hans Forudsætning, at disse Stem-- aft. til Trods for den af ham givne 



elle Forklaring, har noget med Denasaleiingen at gore. er urigtig. 

 Gaaende ud fra hin Forudsætning bestemte je2 for at bruge Prof. W.s Ud- 

 tryk S. .'77 den Grænse, inden for hvilken jeg rent theoretisk bevægede 

 mig' med Hensyn til Skovlænge -Stenens Tid til 935—9*0. d. v. s. Tiden 

 mellem den mindre Jællim-'e-Sten paa den ene Side og den storre Jællinge- 

 Sten 02 Hallestad - Stenene paa den anden Side om Tidsgra-nsen nedad 

 JO, s. nedf. . Prof. W. tror nu at kunne sætte Skovlænge-Stenen til e. 985 

 g gig S. 284: Ved med et rundt Tal at sætte denne Sten til c. 950 har 

 Prof. M. begaaet en Fejl paa mindst 30 Aar. . . . Fra mit Standpunkt maa jeg 

 derfor anse den Methode. som Prof M. følger ved Bedømmelsen af Rune- 

 mindesmærkerne ol' deres Tid. for saare mangelfuld....« 



Hertil er der meget af bemærke. 



Fol det forste har jeg. hvor jeg nævnte hint runde Aarstal. der slet ikke 

 var Midtpunktet af den Tid, som jeg betegnede som theoretisk mulig, umiddel- 

 bart tilføjet, at jeg ikke vilde have lagt nogen Vægt herpaa". Min ærede 

 kcdl.-L'a undlader at medtage denne Tilføjelse, hvor han anfører mine 

 saaende Ord 6 - mit Forbehold har ikke afholdt ham fra netop at 



benytte de umiddelbart foregaaende Ord til at nedsætte min Methode. 



Dernæst undlader Prof. W. at gore Læseren opmærksom paa en 

 væsentlig Omstændighed, der vilde have forringet Indtrykket af hans Tal. 

 nemlig den væsentlige Forskel, der b.-staar imellem et theoretisk rundt 

 Aarstal os et faktisk ikke rundt eller rundt Aarstal. Tidsforskellen imellem 



