392 Herman Moller. 



disse to Tal kan for Runemindesmærker være 20—25 Aar, uden at del ene 

 eller det andet Tal derfor behøver at være urigtigt. F. Ex., den Grænse, 

 inden for hvilken Prof. W. at 'rent theoretisk' bevæger sig med Hensyn til 

 Vedelspang-Stenenes Tid. falder mellem 950 og 1000, d. v. s. hvis det ikke 

 drejede sig om historiske Mindesmærker, maatte han ifolge sin nuværende 

 (efter min Mening urigtige] Opfattelse sætte Stenene til c. 970: dette vilde 

 være del theoretiske runde Aarstal. Det taktiske runde Aarstal for Vedel- 

 spang-Stenene derimod, som han bestemmer paa Grundlag af historiske 

 Overvejelser, er ifølge ham 950: Tidsforskellen 25 Aar. For historiske 

 Mindesmærker rr det selvfølgelig det faktiske ikke runde eller runde Aarstal. 

 som vi, saavidt muligt, onsker at vide: det theoretiske runde Aarstal for 

 Mindesmærkerne, hvilket etter min Opfattelse i Almindelighed \il sige saa 

 meget som et Tidspunkt c. 40 Aar etter Runeristerens Fodsel, medens han i 

 Virkeligheden kan have ristet Indskriften paa et tidligere eller senere Tids- 

 punkt af sit Liv, er for Historien selvfølgelig fuldstændig ligegyldigt. For 

 ikke - historiske Runemindesmærker er det derimod del theoretiske runde 

 Aarstal, som vi søger, simpelthen fordi vi for disse aldrig \il faa det faktiske 

 ikke runde Aarstal og kun i sjældne Tilfælde kan faa et sandsynligt faktisk 

 rundt Aarstal at vide (f. Ex. naar man, som Prof. W. tror at kunne det for 

 Skovlænge-Stenen, kan kn>tte stenen til et bestemt historisk Mindesmærke, 

 s. nedf. . Hvad jeg <octe for Skovlænge -Stenen, var af den anførte Grund 

 udelukkende del theoretiske runde Aarstal : hvad Prof. W> tror at lune fundet, 

 kan derimod efter hans Ord. at domme] kun være det faktiske runde Aars- 

 tal. Midtpunktet af den Periode, indenfor hvilken jeg theoretisk bevægede 

 mig med Hensyn til Skovlænge-Stenens Tid, er c. 960; Prof. W.s faktiske 

 runde Aarstal (om hvilkel nærmere s. nedf.) c. 985: Tidsforskellen desamme 

 25 Aar som ovenfor ifolge Prof. \Y. for Vedelspang-Steiiene. 



Wd med el rundt Tal at sætte Skovlænge-Stenen 'til c. 950', siger min 

 ærede Kollega, "har Prof. M. begaaet en Fejl paa mindsl 30 Aar. — netop 

 den samme Fejl. som lian efter min Mening har gjort si- skyldig i vedFast- 

 sættelsen af Vedelspang-Stenenes Tid.« Dette vilde kun være Tilfalde, hvis 

 Prof. W.s Tidsbestemmelse for Skovlænge-Stenen skulde betegne det theo- 

 retiske runde Aarstal. saaledes at Stenen faktisk kunde være 25 Aar 

 yngre, og den Grænse, indenfor hvilken han rent theoretisk bevægede sig' 

 faldt mellem 960 — 1010. Men dette sidste er næppe min ærede Kollegas 

 Menin- ] min Anmeldelse S. :J1 skrev jeg: 'Runeindskrifternes Kronologi, 

 som Wimmer lærer os den os som je<: har den højeste Agtelse for. kan 

 ifølge Sagens Natur kun være relativ'. Dermed mente jeg, at det (for her 

 kun at tale om Tiden til Aar 1000) indtil den Tid, hvor de historiske 

 Mindesmærker begynder, oa i en mindre Grad ogsaa endnu indenfor de 

 historiske Mindesmærkers Periode, med de ikke -historiske Runeindskrifters 

 Tidsbestemmelse mutalis mutandis omtrent forholder sig som med Tids- 

 bestemmelserne i den indiske Literaturhistorie, hvor vi kun har en relath 

 Kronologi, en theoretisk Rækkefølge, der lader sit' fastsætte af indre Grunde, 

 men ingen Aarstal. Ligesom man i en Literaturhistorie uden Aarstal som 

 Pølge af en eller anden urigtig literaturhistoriak Forudsætning kan begaa 

 Fejl ved Fastsættelsen af den theoretiske Rækkefølge, saaledes maa ogsaa i 



