-f^ 25 >^ 



bør stilles til Dikolomi, idot Grenene ere Moderaxcns oversle, 

 samtidig fremkomne og sidste Nydannelser, med hvis Fremkomst 

 Moderskuddels videre Udvikling standser. — I Afhandlingens Ide 

 og 5te Afsnit gives der en Fremstilling af linopdannelsen hos 

 Cucurbitaceerne og Solaneerne, og Forf. kommer her i det Hele 

 til de samme Slutninger, som Forfatteren af den først omtalte 

 Afhandling. — Tilsidst gjennemgaas Udviklingen af Vorternælkens 

 saa meget omtvistede Blomsterkop. Iagttagelserne stemme 

 overens med dem, som Dr. Warming har leveret i sin Dispu- 

 tats, men her gives en anden Tydning. Det indrømmes, at 

 Hovedstøvdrageren anlægges som Vorte, og Ivopdækbladene som 

 en Valk under denne, og at begge dannes væsentlig samtidig; 

 men medens Warming mener, at Støvdrageren anlægges som 

 Blomsterne i en Svikkel, idet første Støvdrager er Moder til 

 anden, anden til tredie o. s. v. , hævder Forfatteren, at VS'ar- 

 raings Figurer ikke tale for denne Gang i Udviklingen, og at 

 Udviklingshistorien ikke har leveret noget Bevis for, at ikke alle 

 Støvdragerne udgaa fra samme Axe. Ligeledes gjøres her den 

 Indvending, al naar Warming som Bevis for, al koppen er 

 en Blomsterstand, anfører, at vi ikke kjende nogen Blomst med 

 den Udvikling, at der først anlægges et Bægerblad og samtidig 

 hermed det modsatte Stovblad, dernæst efter Spiralen ^'5 andel 

 Bægerblad med dets Sløvdrager o. s. fr., da har delte Bevis efter 

 de seneste Undersøgelser af Slieler om Skjærraplanternes Ud- 

 vikling, hvis Biglighed Forfatteren ved egne Iagttagelser har 

 overtydet sig om, tabt sin Betydning, da der er Skjærmplanter, 

 hvis Blomster frembyde et lignende Forhold i Udviklingen. Vi 

 kunne ikke tillægge disse Indvendinger den Betydning, som For- 

 fatteren har gjort, og kunne derfor heller ikke være enige med 

 ham i hans Hovedslutning, at Blomsterkoppen ifølge sin Ud- 

 vikling maa opfattes som Blomst og ikke som Blomsterstand. 



Af ovenstaaende Bemærkninger vil det skjønnes, at denne 

 Afhandling staar ikke lidet tilbage for den første, ikke alene 

 med Hensyn til Iagttagelsernes Mængde, men fornemmelig der- 



