har der kun været anslillel faa Forsøg, meu det maa dog be- 

 mærkes, at alle ældre Forsøg over Ledevarmen stemme godt 

 overens med den tidligere Antagelse , at Ledningsevnen er uaf- 

 hængig af Temperaturen. Ångstrom') har for to Kobber- 

 stænger, som dog sandsynligvis ikke vare af fuldkommen rent 

 Kobber, fundet en Aftagen af Varmeledningsevnen af 15 og 

 21 Procent mellem 0° og 100 C°, og for Jern 28,7 Procent, 

 medens Forbes**) for Smedejern har fundet en Aftagen af 

 imellem 15,7 og 22,3 Procent. 



Lægge vi altsaa Mærke til, at den elektriske Ledningsevne 

 for de forskjellige rene Metaller meget nær er omvendt pro- 

 portional med Temperaturen, regnet fra det absolute Nulpunkt, 

 medens, deres Varmeledningsevne mere nærmer sig til at være 

 konstant, og al Afvigelserne ved begge Arter af Ledningsevne 

 gaae i samme Retning, saa synes der i de foreliggende Kjends- 

 gjerninger, saa nær som vi kunne vente det, at ligge den Lov, 

 at Forholdet imellem et rent Metals Ledningsevne for 

 Varme og Elektricitet er proportional med Tempera- 

 turen, regnet fra det absolute Nulpunkt. 



Dette Forhold maa imidlertid aabenbart blive mer eller 

 mindre forandret i forskjellige Tilfælde. Er saaledes Metallet 

 ikke ensartet eller indeholder det Indblandinger af fremmede 

 Metaller, overhovedet i Tilfælde, hvor der ved en ulige Opvar- 

 ming kan fremkomme thermoelektriske Strømme i Le- 

 gemets Indre, der vil sandsynligvis Varmeledningsevnen blive 

 forøget eller i ethvert Tilfælde Forholdet imellem de to Arter Led- 

 ningsevne bhve forandret. Det samme maa uden Tvivl i høj Grad 

 være Tilfældet, naar Varmen kan forplante sig som Straalevarme 

 i Legemets Indre, og man maa i denne Forplantning søge 

 Grunden til, at Varmeledningsevnen for alle gjennemsigtige og 

 gjennemskinnende, overhovedet for alle 'ikke metalliske Legemer, 



*) Ofversigt af K. Vetensk. Forhandl. 1862. Pogg. Ann. 118, S. 423. 

 **) Edinb. Trans 1862—64. 



