utvivlsonil tor lavt Kesullat for Kviksølv, for hvilkel Metal man 

 af Ångstroms Forsøg finder j = 0,655, naar Qviksølvels elek- 

 triske Ledningsevne ved 50"* C antages lig 1,62. 



iMiddelværciien af Qvolienlen q for Kobber, Zink og Jern er 

 efter Neumanns Forsøg 0,914. Om delte Tal i Henhold til de 

 andre Forsøg bør gjøres større eller mindre, er vanskeligt at 

 afgjøre; da imidlertid Varmeledningsevnen i Neumanns Forsøg 

 ikke er reduceret til 0° C , maa q af denne Grund antages lidt 

 mindre. Saaledes turde vistnok 



fj = 0,90 ved 0° C 

 være det Resultat, som med størst Sandsynlighed lader sig ud- 

 drage af de foreliggende Forsøg. 



Den saaledes bestemte Værdi af q er altsaa i de af Ang- 

 slrom benyttede Enheder Varmeledningsevnen af el Metal , hvis 

 elektriske Ledningsevne er 1 , naar Sølvets sæltes lig 100. 

 Igjennem hver Kvadrat millimeter af en Plade med Varme- 

 ledningsevnen q^ og hvis Tykkelse er 1°"°, gaaer i hvert Sekund 



I A J 9. 



^ • 100 * 60 "~ 600 



relative Varmeenheder (l^^Vand 1 C°) ved en Temperaturforskjel 

 af I C° paa Pladens to Sider. Da den her benyttede Varme- 

 enhed er lig 1000 J, og da vi have fundet 1 C° udtrykt i abso- 

 lute Enheder lig 0,005075 A, saa vil den til q svarende abso- 

 lute Varmeledningsevne, som vi ville betegne ved h^, være 

 bestemt ved 



7 q 1000^ .^e , 



^■'=6~00 • 0,005075 A = "^^^'^ ^^ 

 Heraf sees, at Reduktionsfaktoren, hvorved Varmelednings- 

 evnen fra Ångstroms Enheder reduceres til absolut Maal, er uaf- 

 hængig af A. 



Med den ovenfor antagne V^ærdi af q er nu 

 Å-i = 296. 



Betegnes den tilsvarende absolute elektriske Ledningsevne 



