10 



ved xi , saa skulde denne ifølge den angivne Lov være be- 

 stemt ved 



I- 



^1 rp 



naar T er den fra det absolute Nulpunkt og i absolulc Enheder 

 beregnede Temperatur. ForVandetsFrysepunkt er T= 273 . 1 C°, 

 og naar Cenligraden udtrykkes i absolute Enheder 



T = 1,385 ^ = 589 . 10% 

 hvoraf følger 



_L = 0,00468^ = 1,99 . 107. 



Ville vi nu heraf beregne den absolute Ledningsmodsland 

 af en Siemens Enhed (en Qviksølvsøjle, 1 Meter lang, 1 Qva- 

 dratmillimeter i Tværsnit, ved 0° C), maae vi kjende Forholdet 

 imellem Sølvets og Qviksølvets specifike Ledningsevne , men 

 dette Forhold forandrer sig temmelig meget med Sølvets fysiske 

 Tilstand, og selv om man, hvilket vistnok er det sædvanligste, 

 vælger Sølvet i Tilstand af haardtrukken Sølvtraad, kan man 

 dog ikke opnaae nogen stor INøiagtighed ved Bestemmelsen af 

 dette Forhold. I Wiedemanns »die Lehre vom Galvanismus« 

 (IsleDel S. 18I| tindes Tallene 1,739 (E. Becquerel), 1,7 (Lamy), 

 1,63 (Matthiessen) for Qviksølvets Ledningsevne, naar Sølvet 

 sætles lig 100. Matthiessen*) har senere angivet Tallet 1,65 og 

 Siemens**) Bestemmelser give 1,72 og 1,78. Disse Tal gjælde 

 for 0° C. 



Vi ville i Henhold hertil antage Qviksølvets Ledningsevne 

 ved 0° C lig 1,72, hvorved dets Ledningsmodsland ifølge oven- 

 staaende Beregning i absolut Maal vilde blive 



—^ — = 0,00272 A = 1,16 . 10^ 



Heraf følger, naar Siemens Modstandsenhed udtrykt i ab- 

 solut Maal betegnes ved >S, 



S = 2,72 A == J,16 . 1010. 



*; Pogg. Ann. Bd.114, S. 314. Jvf. B. 116, S. 377. 

 **) Pogg. Ann. B. 110, S. 18. 



