11 



Dette Resultat ville vi nu sammenligne med de direkte ab- 



solute Maalbestemmelser af Siemens Modstandsenhed , som ere 



udførte dels ved Hjælp af inducerede Strømme, dels ved den af 



en konstant Strøm i en Leder udviklede Varmemængde. Ved 



den første Methode har Weber*) fundet 



S = 1,0257 . 101% 



medens den af British Assodation nedsatte Komité**) fandt som 



Middel 



S = 0,964 . 1010. 



En lille af Matthiessen***) angiven Korrektion, hvorved 

 begge disse Værdier vilde blive 0,3 Procent lavere, er her uden 

 Betydning. 



Disse Bestemmelser afvige saaledes ikke meget fra den 

 ovenfor af Varmeledningsevnen beregnede Værdi af S, men de 

 ere dog begge noget lavere. Man kunde nu vel søge Grunden 

 til denne Afvigelse i den mindre skarpe Bestemmelse, vi endnu 

 have al Metallernes Varmeledningsevne, navnlig i Forhold til 

 deres elektriske Ledningsevne, men jeg troer dog, at Grunden 

 til Afvigelsen ligger paa et andet Sted. 



Allerede den i Forhold til den Nøjagtighed, hvormed For- 

 søgene have været anstillede, store Forskjel i de af Weber og 

 den nævnte Komité fundne Resultater, en Forskjel, som i Virke- 

 ligheden beløber sig til 8 Procent, tyder paa Fejl, som ikke 

 kunne henføres til tilfældige lagttagelsesfejl, men som snarere 

 maa tilskrives en ufuldstændig Theori. Det maa da bemærkes, 

 at Forsøgene have været udførte med Induktionsstrømme 

 af foranderlig Strømstyrke, men det turde for Tiden 

 utvivlsomt fremgaae som Resultat af forskjellige saavel theore- 

 tiske som experimentale Undersøgelser, at vi endnu kun kjende 

 Theorien af de foranderlige inducerede Strømme i dens Hoved- 



*) Abh. d. k. Ges. d. Wiss. zu Gottingen 1862. 

 **; Reports of the 33 meeting of the B. Ass. 1863. Jenkin: Pogg. Ann. 



B. 126, S. 369. 

 ***) Pogg. Ann. B. 125, S. 497. 



