28 



Indsætler man heri de nu bekjendte Størrelser, faaes 

 2. 15505« = 7294P + (N^ O'-, O, Aq) — 2. SeiSG^ 

 hvoraf man da finder 



(iV2 02, O, Aq) = 36341'= = 2 . ISITO-^ 

 d. e. den ved Qvælstofiltets Iltning til Salpetersyrling tilfreds- 

 stillede Affinitet svarer ligeledes til et Multiplum af den ofl- 

 nævnte Constant, nemlig det Dobbelte af denne. 



Det vilde nu være meget interessant at kunne bestemme 

 Affiniteten i selve Qvælstoft veil tlst; men det er ikke hidtil 

 lykkedes mig med Nøjagtighed at bestemme denne Størrelse, 

 fordi Qvælstofiltets Decomposition I alle de Processer, jeg hidtil 

 har undersøgt, ikke foregaaer paa en saa constant Maade, at 

 den kan anvendes i calorimelriske Øjemed. Berthelot har søgt 

 at bestemme denne Størrelse af Krudtels Forbrændingsvarme; 

 men det saaledes fundne Kesultat er aldeles upaa- 

 lideligt, dels fordi Beregningen støtter sig til mange unøj- 

 agtige Bestemmelser, og dels fordi den søgte Størrelse frem- 

 træder som en Differens mellem meget store Tal, medens den 

 selv sandsynligviis kun udgjør nogle Procent af disse. 



Affiniteten i Qvælstof for iltet er lidHgere af Favre & 

 Silbermann bestemt til -^ 17448«. Da jeg havde bestemt Brintens og 

 Kuliltels Forbrændingsvarme i Ilt, forsøgte jeg ogsaa at bestemme 

 disse Stoffers Forbrændingsvarme i Qvælstofforilte ved Anvendelse 

 af ganske det samme Apparat. Der blev deels forbrændt Kulilte 

 i Qvælstofforilte, deels Qvælstofforilte i Brint. Ved disse For- 

 brændinger dannes altid røde Dampe, selv naar man, som i 

 sidste Forsøg, forbrænder Qvælstofforilte i eu Almosphære af 

 Brint. Resultaterne kunne derfor ikke naae ganske den samme 

 Nøiagtighed som de øvrige Bestemmelser. Efter den første Me- 

 thode fandtes for hvert iMolecul Qvælstofforilte — 18626"= og 

 efter den anden Methode — 18007*= eller gjennemsnilligt 

 UY2 0) =—18316. 



Affiniteten er her som bekjendt negativ ; men dens nume- 

 riske Værdi er den oftomtalte Constant. 



