43 



en saa naturlro, desværre undertiden altfor cynisk Skildring, gjør 

 os bekjendt, dels med den Tids Sæder i Orienten, dels med en 

 menneskelig Levevis, der kun ubetydeligen hæver sig over 

 Dyrenes. Desuden frembyder det af Digteren valgte Jargon, 

 en tro Efterligning af Bondesproget, adskillige interessante 

 Sammenligningspunkter med den almindelige Vulgærdialekt, hvori 

 vi f. Ex. have enkelte Udgaver af 1001 Nat, og hvorfor jeg ikke 

 har anset d^t upassende al ordne de neppe i nogetsomhelsi 

 Lexicon forekommende Udtryk og at bringe en Del af de gro- 

 veste Anomalier ind under de almindelige Udviklingslove, der 

 iagttages i Sammenligningen mellem det htlerære og vulgære 

 Sprog. — Det hele Arbeide omfatter to forskjellige Afsnit : 

 det første indeholder en vidtløftig Beskrivelse af Fellahernes 

 Levemaade, deres Navne, Klædedragt, forskjellige Hoitidsskikke, 

 Prøver af raa Folkepoesi, det Hele til Afvexling krydret med en 

 .Mængde Smaahistorier om deres dyriske Dumhed og sluttende 

 med eo i Form af et Læredigt (Urdjuzet) paa 193 Vers sammen- 

 trængt Fremstilling af det foregaaende Indhold; del andel det 

 egentlige Fellahdigt paa 47 Vers i ægyptisk Bondedialekt med 

 en vidtløftig Commenlar, hvori leilighedsvis en Mængde histo- 

 riske Bemærkninger ere indflettede. Digtet lægges i Munden 

 paa dets Helt Abu-Schaduf o: Vandøseren, der gjennem- 

 g'aaer sine Qvaler fra sin Opvæxt, da han mistede sin Fader og 

 snart efter tabte det Ubetydelige, der var ham efterladt som 

 Arvegods, indtil det Øieblik , da han i Fortvivlelse over Mangel 

 paa tilstrækkelig Ernæring er ifærd med at skille sig ved sin 

 Mage og trøster sig nu med at udmale i sin Phantasi alle de 

 Livsnydelser, han anser for de høieste i Tilværelsen. — Inden vi 

 gaae nærmere ind paa Digtets Indhold, vil jeg tillade mig at 

 meddele et Par Bemærkninger, hentede fra Forfatterens almin- 

 delige Indledning angaaende Fellahernes Sæder. Med Hensyn til 

 deres Navne, da ere disse aldeles forskjellige fra de ellers bru- 

 gelige, idet de enten ere laante fra Fællesnavne for Dyr som 

 • Ifr« (Vildsvin), «Barghut» (en Loppe), eller fra en eller anden 



