49 



anvendt, rigtignok med alle de Friheder, den vulgære Udtale 

 tilsleder. Denne Bondedialekts Eiendommeligheder cre vel for 

 en Del ensartede med de almindelige for det saakaldte Vulgær- 

 Arabiske gjældende; dog ere Grændserne for alle Slags Af- 

 vigelser langt mere ubestemte, og Ordene ofte meget vanske- 

 lige at gjenkjende, selv om de ikke høre til de senest i Sproget 

 udviklede Dannelser med 4 og 5 Radicaler f. Ex.: ,jJ:>^ »pyntet 



med Baand«; uiUi> og LJ^^ot> "snakkesyg« ; ii5Cxis3C/i^ «Fi- 

 skeskind" ; ^JOLv^> "at være stolt« ; ^-yLb «det dundrede«; ^^ S 

 bortjager'). 



Med Hensyn til Afvigelser i den almindelige semitiske Lyd- 

 lære have vi følgende at bemærke som de vigtigste: 



1) De sibilerende Lyd ere næsten overalt forandrede til Stumlyd, 

 f. Ex.: ]a til ^ som ^^JLb tiliu.Li3 »Mørke » ; Ai til ^ Bser« ; 

 vi; til o som ._j,j til ._jj eller ._^I:> «en Tyr» ; 

 (ji. til c:; som «jU; til iuli' « ligne »; 

 3 -_ j) __. (Ai>t til iAi> « tage » ; »315^ til !$oL^ ; S3 til x^ « denne » . 



Blandt andre paafaldende Lydovergange: 

 _ til (jH som xjj>3 til xjl*«3 «anset»; 

 Hamza bortfalder som oftest f. Ex. : Css>\ gaaer over til Jsj> « tage ; 



O^sA til l\5> en; xjs^i. til ^^ Lugt; ols- til ^^^^^ «hun 

 kommer*) ; 



J gaaer over til . f. Ex.: ^^xJ til .^j, «gid jeg«; 

 U85J bruges omtrent som i Hebraisk som Forlængelsesbogtav 

 for det lange ca«, som 5l\.>J1 = sJcJI »Forsamling«; LLjw 

 = xjLw «med mig»; som Radical kastes det ofte aldeles 

 bort efter et foregaaende Forlængelsesbogstav, som ^Jo for 

 ioJis «en Retslærd«; udtalt med Vocalen «u» bliver det til 



det lange u, som *J til _^ ; n^y> til Jiy> ; i^\ til _^l »jeg 

 sluger det ned« ; 



Overs, over d. K. D. Vidensk. Selsk. Forh. 1872. 4 



