77 



Armbiigpladerno have den sædvanlige oltokanlcde Form med 

 lidt hule Sider; paa den udenfor Skiven Nærende Deel af Armen 

 ere de mere lange end brede; Armry/jpladerne cre dobbelt saa 

 brede som lange, men frembyde for Hesten intet mærkeligt; der 

 er 8 flade, korte, i tæt Kække stillede Armpigge; de ere om- 

 trent lige lange og halv saa lange som Sidepladerne; dog er den 

 nederste kjendelig storre end de andre. Farven ergraalig; paa 

 Armenes Uygside lindes der, med Mellemrum af 4 — 5 Led, 

 smalle hvide Dobbellinier. Det beskrevne Individ har et Skive- 

 tvermaal af 9 Mm. og Arme af den sexdobbelte Længde (c. 45 Mm.). 

 Af de vestindiske Arter staaer O. tongana nærmest ved O. 

 vtrescens m. (O. appressa Say, teste Lyman); som Forskjelligheder 

 kan jeg kun udhæve, at Armpiggene ere lidt kortere og Kornene 

 mellem Mundpapillerne og Mundskjoldene noget finere — For- 

 skjelligheder, som man maaskee ikke vilde tillægge specifisk 

 Gyldighed, hvis Talen ikke var om to i geografisk Henseende 

 vidt sondrede Arter, hvis Forskjellighed allerede af denne Grund 

 tør forudsættes apriorisk, eftersom Talen her hverken er om 

 pelagiske eller om abyssale Arter, men om Former, som uden 

 Tvivl begge høre til den littorale eller sublittorale Fauna. 



Ophiostigma forniosa Ltk. 



(Tab. I— II fig. 5). 



Slægten OpMostigma er af mig^) opstillet paa to smaae Ar- 

 ter af Slangestjerner, af hvilke den ene lever i Vestindien og 

 ved Florida (især vistnok paa dybere Vand, ifolge Lyman indtil 

 75 Favne), den anden ved Central- Amerikas Vestkyst; og der er 

 ikke i de mellemliggende Aar kommet noget nyt Bidrag til Kund- 

 skaben om denne Slægt, om hvilken man derfor kunde havt 

 nogen Grund til foreløbigt at antage, at den var særligt knyttet 

 til Amerikas tropiske Kyster. Vi have imidlertid I de senere 

 Aar gjort mange Erfaringer — ogsaa med Hensyn til Ophiuri- 



') Additamenta II. S. 131. 



6* 



