99 



fremkommer nemlig (ligesom hos Amphiura) derved , at man regner med til 

 Mundpapillerne den Papil eller fremspringende Deel af Mundrammen, der sid- 

 der over de nedre Mnndfoddcr. Det er nemlig, synes det, undgaaet de 

 fleste Beskrivere af Slangestjerner'), at disse altid (saa vidt jeg hidtil 

 har seet, med Undtagelse af Ophiofflypha - Gruppen , hvilken Undtagelse dog 

 er mere tilsyneladende end virkelig, hvorom mere siden) og Amphilepis , der 

 frembyder noget ganske lignende, have 4 Mundfodder i hver Mundvig, ikke 

 et Par alene; de sidde gjerne lige over hinanden, det øverste Par temmelig 

 højt oppe i Mundvigen; det sees derfor i Heglen ikke og er hidtil i Alminde- 

 lighed undgaaet Opmærksomheden. Mellem de to over hinanden fæstede 

 Mundfodder bærer Mundrammen ofte 1 , 2 eller 3 skæl- eller piglignende 

 Fremstaaenheder eller «Papiller», hvad det vel vil være rigtigst at kalde dem, 

 saafremt (hvad i det mindste oftere synes at være Tilfældet) de ere selvstæn- 

 digt udviklede Dannelser ligesom Mundpapillerne, Tænderne o. s. v., ikke blot 

 fremspringende Partier af Mundrammerne. Nogen særdeles Vægt turde jeg 

 dog endnu ikke lægge paa, om de ere lidt mere eller mindre udviklede; 

 tydeligst fremtræde de, naar de ægte Mundpapiller kun ere tilstede i ringe 

 Antal, og man har da undertiden fundet sig foranlediget til at tælle dem 

 med blandt de egenlige (labiale) Mundpapiller; det bør man under alle Om- 

 stændigheder ikke, og det er derfor aldeles rigtigt, at jeg i mit sidste Arbejde 

 over. Slangestjernerne 2) har udelukket dem af disses Tal. Den Uklarhed, der 

 dengang tildeels endnu hvilede over disse morfologiske Forhold, er for mig 

 i det mindste hævet ved Erkjendelsen af de altfor længe oversete øvre 

 Mundfødder. — Grunden til, at de tildeels ere blevne oversete, ligger vel deri, 

 at man ved Studiet af disse Dele fornemmelig gik ud fra Slægten Ophioglypha, 

 hvis Arter ved deres Hyppighed og Størrelse ogsaa egne sig godt dertil; men 

 hos dem finder man kun 1 Par Mundfødder i hver Mundvig ! Det viser sig 

 nemlig nu, at dette svarer til det øvre Par hos andre Slangestjerner, og at 

 det ydre Par Mundfødder (eller det inderste Par Armfodder, som jeg tidligere 

 kaldte dem), der hos Ophioglypha sidder paa Siderne af eller lidt indenfor 

 den inderste Armbugplade, svarer til det sædvanlige nedre Par, som her er 

 rykket udenfor Mundvigene og helt om paa Bugfladen. 1 Overensstemmelse 

 med denne fremskudte Stilling af de nedre Mundfodder er netop den indersto 

 Armbugplade mere udviklet hos Ophioglypha; rykke de ydre (nedre) Mund- 

 fødder derimod, som hos de fleste Slangestjerner, op i selve Mundvigen, 



*) Jfr. dog nogle Yttringer af Ly man I. c. p. 333, samt Lj ung man s se- 

 neste Arbejde S. 641. 

 ») Additam. III. S. 12, og S. 77, Note 16. 



